Réžia:
Atom EgoyanScenár:
Benjamin AugustKamera:
Paul SarossyHudba:
Mychael DannaHrajú:
Christopher Plummer, Dean Norris, Martin Landau, Jürgen Prochnow, Bruno Ganz, Henry Czerny, Natalie Krill, Peter DaCunha, Duane Murray, T.J. McGibbon (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Príbeh deväťdesiatročného Zeva Guttmana (Christopher Plummer), sužovaného zlyhávajúcou pamäťou, ktorý trávi posledné roky života v pokoji opatrovateľského domu. Týždeň po smrti milovanej ženy Ruth náhle dostane šokujúci list od blízkeho priateľa Maxa (Martin Landau) a s ním balík peňazí. Zev aj Max prežili koncentračný tábor v Osvienčime ako jediní z ich rodín. Odvtedy uplynulo už sedemdesiat rokov, no oni si stále pamätajú tvár muža, ktorý ich blízkych poslal na smrť. Z listu sa Zev dozvie, že tento muž bezprostredne po skončení vojny utiekol z Nemecka a odvtedy sa skrýva v Spojených štátoch pod cudzou identitou. Napriek tomu, že Max je pripútaný k invalidnému vozíku, teší sa pevnému duševnému zdraviu. A s jeho vedením sa Zev vydá na dobrodružnú cestu naprieč kontinentmi, aby vyriekol rozsudok nad človekom, ktorý nesmie ujsť pred spravodlivosťou. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (311)
Originalny a napadity kanadsky thriller,ktory ma totalne vtiahol do deja,nebudem prezradzat,ze co a ako,no zaver ma hrozne prekvapil,az som mal usta otvorene a neveriacky krutil hlavou,fakt vynikajuci film,ktory ma moje sympatie...:-) ()
Na stareckú pomstu sa s pribúdajúcim vekom čoraz radšej pozerám :). Aj keď je to pajdavé, nenudíte sa ani chvíľu. Plummer mal dostať Oskara bez diskusie. V tomto veku takýto výkon asi ťažko niekto zopakuje.. ()
Na začátku jsem si slíbil, že nebudu brečet. Tak bohužel. Neni totiž nic dojemnějšího, než artrózou se chvějící, flekatou kůží porostlá, seschlá ruka, držící ve třech prstech devítku, míříce do ksichtu zkurvenýmu náckovi, zatímco ve zbylých dvou prstech svírá balení tabletek na Alzhaimera, aby dotyčný náhodou nezapomněl, že chce odprásknout toho dědka před sebou a né sebe. Letošní porce dědků (Mr. Holmes), je vcelku povedená. Když totiž Plummer nedrancuje regály s Rohypnolem, nevylévá bažanta, nezapomíná na to, že toho bažanta před chvílí vylil a znovu ho neplní, tak toho dědulu hraje přímo skvěle a je z toho drámo, jak z ložnice Haliny. Ze začátku tedy trochu nudí pomalejší rozjezd, který se vleče, jak nácek k soudu, ale na konci dostanete takovej rozuzel, že se vám z toho rozklepou kolena, jak při osteoporóze, vypadne protéza a kardiostimulátor vypov íslužbu. Už mi tam jen chyběl ten Robert Parkinzón. ()
Nesmírně silný příběh podaný tak ryze, až je z toho člověku chvílemi blbě... ()
Tak teda, nečekal jsem moc, ale ten závěr fakt stojí za zhlédnutí... Hodně dobré. ()
Veľmi silný a kompaktný film, jednoznačný a bez zbytočných odbočiek. Na záver nechýba ani to tzv. „prekvapenie“. Veľký rešpekt pred Ch. Plummer a M. Landau , ktorí v takom veku predviedli fantastický herecký výkon. PS. „I Remember now!“ Osobné hodnotenie: 84% (****) ()
Tak jsem se zase jednou nechal zlákat vysokým hodnocením. Předně bych chtěl říct, že Christopher Plummer zde nepředvádí až tak excelentní herecký výkon, což vlastně ani není potřeba, protože v jeho úctyhodném věku je emoce a bolest v každém kroku, který udělá, a je jedno, zda je to v soukromí, či před kamerou. To, že má navíc demenci, by mi ani tak nevadilo, protože to bylo to jediné, čemu se v tomhle děravém scénáři dalo věřit. Ale ruku na srdce, který starý člověk, který byl za druhé světové války v koncentračním táboře, na takové zážitky zapomene? Dlouhodobou paměť mají všichni staří lidé velice dobrou, tu demence nenapadá. Náš hlavní hrdina Zev má ale demenci tak obrovskou, že když na to přijde, tak si - ad absurdum - ani nepamatuje, proč se vlastně vydává na cestu pomsty, protože kdyby si to pamatoval, tak by se na ní nevydal a divák by nebyl šokován záverečným rozuzlením. Z medicínského hlediska se jedná o naprostý nesmysl, chtěl jsem ještě něco napsat, ale už jsem zapomněl, o čem to bylo... ()
V podstatě se ztotožňuji s Verbalem, jen s tou výjimkou, že to neumím napsat tak vtipně. První polovina filmu se zdá býti krapet utahaná, nicméně Christopherův šarm vás nudit nebude i přes delší úseky v podstatě o ničem. Druhá polovina je absolutní vrchol. Úžasné vyvrcholení děje, skvěle zahrané, napínavé, nečekané. 4/5 hvězd. Fakt stojí za podívání. ()
Lehce špionážní a plně zdrcující thriller o přeživším holocaustu s degradující myslí, kterého jeho přítel – profesionální lovec nacistických zločinců – navádí z domova důchodců na poslední misi. V podstatě takové důchodcovské Memento – čímž si ale rozhodně ze scénáře ani herců nechci dělat humory. Plně si uvědomuji, jak je vzácné vidět film, v němž hlavní role obsadili pánové těžce přes osmdesát (a v němž je i věkový průměr těch vedlejších tak pětašedesát). Je to koncert. Ostatně – Plummer, Landau, Prochnow –, aby ne! Podané je to velmi civilně, což se týče i celkově menších, ale chytřejších zvratů, které třeba neotočí celý děj vzhůru nohama, ale rozhodně doženou danou situaci buď do pěkně vypjatých, nebo emočně nabitých momentů. Vykreslení zahlcení hlavního hrdiny okolními vjemy je dokonalé a restart mozku, ačkoliv se často opakuje, nikdy neupadne do stereotypu. Děj je poměrně jednoduchý – hrdina se vydá na cestu se čtyřmi zastávkami, kde musí vždy vyřešit novou situaci –, skoro jako road movie, ale snímek s tím rozmanitě pracuje, pořád přichází s novými věcmi a díky devadesátiminutové stopáži má výborné tempo. A samozřejmě si pak na závěr nechává zvrat, co přece jenom celý film vzhůru nohama otočí. Dál spoilery! A ten zvrat je vlastně můj jediný zásadnější problém. Moc se mi líbily obrazy evokující koncentrační tábor – naprosto běžné věci v každodenním životě: nádražní hlásiče a nákladní vagóny, sprcha v hotelu... –, ale vzhledem k vyústění mi přišlo jako nesmysl, aby měly na Zeva takový efekt. Jasně, ono Remember staví na tom, že díky svojí diagnóze vzal plně za svou smyšlenou osobnost, ale víc by se mi přece jen líbilo, a snad by i mělo nakonec větší dopad, kdyby v lágru jako vězeň sice opravdu byl, ale Max by ho vmanipuloval vyloženě jen do své osobní pomsty. Konec spoilerů. I přesto ale naprosto výjimečný zážitek. Napínavý, melancholický a mnohdy smutný, ale i díky střídmému humoru nikdy tak depresivní, jak jsem se bál. Působivý příběh a působivá filmařina! ()
skvělý Chris Plummer, kterého mám v hlavě zafixovaného ze sedmdesátých let jako elegantního 'zloděje' růžového drahokamu a Martin Landau, který se nadosmrti vryl do hlavy jako Bella Lugosi v Ed Woodovi. Ústřední dvojce je solidní, příběh vtáhne. Ten konec byl sice čitelný, ale nějak jsem se nechal unášet filmem, že jsem si to ani nespojil a o to jsem byl překvapenější. Jsem velmi potěšen ()
jednim slovem skvele, vyborne herecke vykony drive narozenych a paradni pribeh k zamysleni ()
Poprava vsech, co se podileli na zverstvech v Nemecku za valky, mela smysl. Jen ale z urciteho uhlu pohledu! Nejprve pomalu tocene, postupne pribyva na napeti a dej graduje. Az, dograduje..... ()
Christopher Plummer na Oscara. Road movie ve které putuje stařecká demence časoprostorem, aby relativizovala cokoli, v co tak toužíme věřit a pevně obejmout jako pravdu. Jedno z nejhlubších podobenství o křehkosti lidské existence, jaké jsem kdy viděl. ()
Staré sicilské přísloví říká, že "pomsta je pokrm, který nejlépe chutná za studena". A je na první pohled jisté, že pokrm, který je nám servírován zde, vychladl důkladně. Když jeden 90 letý důchodce vyšle na cestu pomsty druhého, můžeme se lehce bát, jak komediálně tohle bude působit. Také se můžeme bát, jak přímočará bude tahle cesta, lemována překážkami výpadků paměti starého člověka. A skutečně, až do půlky filmu postupuje Zev v podání Christophera Plummera podle předpokladů, navštěvuje jednoho z možných kandidátů na bývalého nacistického bachaře z Osvětimi za druhým a divák si už předem mne ruce nad tím, že tuší kdo tím bachařem bude. Chyba lávky! Přiznám se, že takový spád jaký nabraly události v druhé polovině filmu, až po nekompromisně šokující finále jsem absolutně nečekal a musím tak velmi pochválit scénář Benjamina Augustyna... Remember je zpočátku pomalu plynoucí drama, jenž však s postupující dobou získává stále temnější kontury a psychologický rozměr. Perfektní partii zde sehrál Christopher Plummer a já marně vzpomínám, který film mě naposledy takto emočně dostal a to říkám i s vědomím toho, že se znalostí pointy to napodruhé už asi nebude tak šokující... ()
Podobných tematických filmov je teda mnoho a ak mám pravdu povedať, ani tie dialógy nevyčnievali nijak z radu. Typický trojhviezdičkový film však vylepšila pekne vystupňovaná záverečná gradácia, vďaka ktorej predsa len dvíham latku. ()
Paradny film. Namet a herecke vykony super. ()
Na začátku to vypadalo jako další verze Stoletého staříka, směřující k jasnému konci. Taky tady se vydává na cestu, akorát má kromě přítele na telefonu s sebou ještě jednoho parťáka - stařeckou demenci. A cestou se mu podaří zlikvidovat víc nácků než bylo původně v plánu. ()
Roadtrip za pomstou na staré kolená so zaujímavým záverečným zvratom. S hlavným hrdinom som mal trochu problémy, predsa len senilný trasúci sa starec nie je typ postavy s ktorou by som vedel stotožniť a jeho cesta pôsobí dojmom náhodného potĺkania sa tam, kam ho hlas v telefóne zrovna pošle. Našťastie film sa môže oprieť o spoľahlivého Christophera Plummera a dĺžka filmu je tiež veľmi striedma. A potom je tu samozrejme silný záver, ktorý nakopáva celkový dojem o level vyššie, aj keď zvyšok filmu ma nedokázal veľmi zaujať. 7-/10 ()
Dědo, vzpomeň si, co jsi dělal tenkrát před mnoha léty. Vzpomeň si, proč ses nyní jako devadesátiletý dementní stařec vydal na cestu, jejímž cílem je najít jednoho chlápka, kterého jsi viděl naposledy před sedmdesáti lety a který ti vyvraždil v Osvětimi rodinu. Jako pomoc budeš mít přítele na telefonu a také dopisy v kapse. Film pojednává o přeživším holocaustu, který trpí demencí, a který se vydal zabít nacistického válečného zločince, jako pomstu za vyvraždění své rodiny. Zev Guttman, který přežil věznění ve vyhlazovacím táboře Osvětim, je 89letý pacient s demencí, který žije v pečovatelském domě v New Yorku. Probouzí se a hledá svou manželku Ruth, která zemřela před dvěma týdny. Jeho přítelem je další starý pacient a další přeživší z Osvětimi jménem Max Rosenbaum, který mu neustále připomíná to, co slíbil, že udělá po smrti Ruth. Max připomíná Zevovi, že v USA žije bývalý blockführer Otto Walisch, který se skrývá pod falešným jménem Rudy Kurlander. Středisko Simona Wiesenthala, které pátrá po nacistických zločincích, našlo čtyři Rudy Kurlandery, ale žádný z nich nebyl zatčen a Max se Zevem jsou jediní dva, který dokážou Wallische rozpoznat. Max přesvědčí Zeva, aby pomstil jejich rodiny a vydal se se najít Walische, a dává mu písemné pokyny. Zev opouští pečovatelský dům a vydává se vlakem do Clevelandu. Je vyhlášen stříbrný poplach kvůli jeho zmizení. Zev je občas zmatený, ale naštěstí má dopisy, které mu připomínají, že je Ruth mrtvá. Max nejprve nasměruje Zeva do obchodu se zbraněmi, kde si koupí Glock 17, a pak postupně ke všem čtyřem Rudym Kurlanderům, kteří žijí v USA a v Kanadě. První Rudy Kurlander je německý veterán z druhé světové války, který sloužil v severní Africe a nikdy neměl nic společného s Osvětimí. Druhý Rudy Kurlander žije v pečovatelském domě v Hearstu v Ontariu a už to vypadá, že ho Zev zastřelí, když si všimne jeho tetování na ruce – tento Rudy je homosexuál a byl také uvězněn v Osvětimi. To byla ta nudnější část. Zev cestuje do Boise do domu třetího Rudyho Kurlandera v Bruneau, Idaho. Zde mu otevře jeho syn John, policejní příslušník, který mu řekne, že jeho otec zemřel před třemi měsíci. John má doma také velice agresivního německého ovčáka. John si myslí, že Zev byl také nacista, a tak mu ukazuje otcovu sbírku nacistických symbolů, kterým vévodí vlajka Třetí říše. Dají si spolu whisky a vypadá to na přátelský rozhovor, protože Johnův otec byl za války ještě mladý chlapec a pracoval v armádě jako kuchař. John se však ukáže jako neonacista a když si všimne Zevova tetování a uvědomí si, že Zev je žid. Po chvíli na něj vypustí svého psa, a Zev ho zastřelí, stejně jako Johna. Zev se vyspí na Johnově posteli a další den pokračuje. V Renu v Nevadě Zev na ulici omdlí a je hospitalizován v nemocnici, která kontaktuje jeho syna, který pak cestuje za svým toulajícím se otcem. V nemocnici mu malá holka přečte všechny jeho dopisy a Zev se pak vydává taxíkem do South Lake Tahoe v Kalifornii. V hotelu použije Zev svou kreditní kartu a pak dorazí do domu čtvrtého Rudyho Kurlandera, který žije se svou dcerou a vnučkou. Mezitím dorazí také Zevův otec, a to právě v čas. Zev se jaksi vymknul kontrole, míří na Rudyho vnučku a chce, aby Rudy prozradil, kdo skutečně je že byl v SS. No, nakonec se tedy ukáže, že vše bylo trochu jinak a Otto Wallisch není skutečné jméno Rudyho Kurlandera, ale někoho jiného. Povedený thriller o pomstě jednoho starého žida, s nečekaným dějovým zvratem na konci. () (menej) (viac)
Na jednej strane príjemný kontrast - vážna vojnová téma verzus nevinná hudba pri putovaní za cieľom v podaní starca trpiaceho demenciou, na druhej strane si hovorím, že pri takejto téme sa občas dala použiť vážnejšia hudba, ktorá by dej vygradovala a dostala z diváka emócie. Takto sa to trošičku ťahalo. Záver potlačil film ku štyrom hviezdam, cesta k nemu mohla byť lepšia napriek zaujímavému pocitu, keď som si po záverečnom výstrele všetko spojil dohromady. ()
Reklama