Réžia:
Ang LeeScenár:
Simon BeaufoyKamera:
John TollHrajú:
Joe Alwyn, Kristen Stewart, Chris Tucker, Garrett Hedlund, Vin Diesel, Steve Martin, Ben Platt, Deirdre Lovejoy, Mason Lee, Astro, Ismael Cruz Cordova (viac)VOD (3)
Obsahy(2)
Držitel Ceny AkademieTM Ang Lee (Nejlepší režie – Pí a jeho život, 2012) uvádí neobyčejný film Ulička slávy, který vznikl podle slavného románového bestselleru. Devatenáctiletý vojín Billy Lynn (Joe Alwyn), který se společně s dalšími členy speciální jednotky Bravo v Iráku zapojil do nebezpečné, vítězné bitvy, přijíždí na několik dní domů, aby se tu zúčastnil slavnostní přehlídky. Jeho vzpomínky se ale od oficiální verze toho, co se stalo, liší. V očích americké veřejnosti jsou hrdinové. Ale vidí se tak i samotní vojáci? (Bontonfilm)
(viac)Recenzie (55)
Opravdu solidní opruz, jestli to teda pan Lee takto zamýšlel, tak to se mu povedlo. Ulička trapnosti. ()
Ang Lee je dobrý režisér, o tom asi nikdo nepochybuje, tohle je navíc snímek, který v sobě má hodně dobré prvky, jako jsou kamera, střih, tempo, střídání scén, ale to nejdůležitější, to, co by měl snímek říct, to je tu prostě podáno slabě a vlastně to nikam nevede. Možná vás to ale donutí přemýšlet o tom, jak je válka nesmyslná a co považujeme za hrdinství. ()
zvláštní a celkem těžko uchopitelný film a to jak dějově tak formou.Ang Lee tohle vyprávění pojal po svém a nebýt mnohdy těžko uvěřitelných patetických keců,které pronáší ne zrovna uvěřitelné typy lidí,bylo by to celkem solidní válečné drama,řešící zda je víc jedinec,nebo "povinnosti" k druhovi ve zbrani.Samozřejmě s trochou toho posttraumatického stresu.Znovu vidět nemusím,ale na jedno podívání proč ne...60% ()
Za prvé je to nuda, za druhé je to ještě větší nuda a za třetí je to strašlivá nuda s děsnými dialogy. Vojenské filmy mi nevadí, občas když na ně je nálada, tak je uvítám (hodně mě v tomto překvapil Netflix), ale tohle se prostě nepovedlo. Není tam žádný pořádný příběh, díky kterému byste poznali hlavní postavu a ztotožnili se s ní. Flashbacky do minulosti byly asi to nejzajímavější, ale bohužel jich bylo málo. Jsou tam momenty, které byly fajn, ale bohužel převažuji ty, které nudí. ()
Regrutačné video natiahnuté na neúnosné dve hodiny, plné kokotín, roztlieskavačiek, nasratých technikov a škaredých vojakov. Ani tie bojové scény a Vin Nafta to nezachraňovali. A plakalo sa tam viac jak na pohrebe Husáka. 1 z 5 ()
Na jednu stranu mi je těch vojáků líto. Všichni jim pochlebujou, slibujou a ve finále si s nima vytřou zadek. Připomnělo mi to Vlajky našich otců. Nicméně je to plný kýče a nudy a k tomu nesympatická Stewartová. ()
Protiválečný film, satira, vlastenectví nebo jen neukotvený blábol, kde Diesel trousí hinduistická moudra a roztleskávačky věří v duchovní rozměr roznožky??? ()
Je jen jediný člověk na planetě, který dokáže hrát šachovou partii, číst u toho knihu a k tomu poroučet vojínům na buzerplace. A Ano, je to Vin Diesel v tomhle, ne zas tak záživném, filmu. ()
Angovi se povedlo natocit silny film, i kdyz tu postradam nejaky silnejsi pribeh. Scenar je spise pocitovka, kde se klade duraz na temer az dokumentarni realisticnost a na vnitrni pochody hlavniho hrdiny. V obou pripadech se do urcite miry dari rezijni zamer naplnit a o nejake nude nemuze byt rec. Jak jsem uz rekl, jde o silny valecny film, temer bez valceni a s celkem netradicni vypraveci strukturou. Ja davam palec nahoru. ()
Take us some place safe. Take us to the war. Ang Lee zprostředkovává bizarnost válečné zkušenosti. Jeho Vlajky našich otců šmrncnuté Olověnou vestou oscilují mezi tím, čím měl být film, který chtějí emeričtí kucí z čety Bravo za dolárky prodat Hollywoodu (a který nakonec možná nabídnou Číňanům :-)) a hořkou pravdou, mimo jiné i o patriotismu, který prodává na stadiónech buřty a colu. Výpověď o válce, jejíž důvody páchnou na sto honů lží, je mlhavá. O něčem ale nelze pochybovat: Tady to stojí za prd. Tak proč nenarukovat? Když lze bez velkého pochybování konstatovat něco takového, je zaděláno na průser. Film ale vynikající. Na Číňana až příliš dobrý :-). ()
Snímek se tváří jako nahlédnutí do myslí vojáků a jak těžké je PTSD, ale přitom jen podporuje válku a takzvaný ´´americký sen´´. 1/10 ()
Tenhle film byl prostě tak trochu svůj žánr. Bohužel pro mě až moc překombinovaná snaha dramatu, komedie, militarizmu, vlastenectví a kdoví čehosi ještě. Pointa filmu mě však svým způsobem na jedno zhlédnutí zaujala. Některé dialogy byly až moc přes čáru (roztleskávačka apod), ale vše to nahradila režie, která se zaměřila spíše na hru mysli hlavního hrdiny a zajímavý způsob podání. Čekal jsem možná něco jiného, ale ve finále to mohlo být mnohem horší, takže zlatá střední 3* cesta. ()
Pre mňa zatiaľ najviac „nejednotný“ film od A. Lee. Samotný príbeh zaujímavý s dostatočným potenciálom, ktorý však zostáva nevyužitým. Namiesto toho sa (zbytočne) zameriava na vedľajšie koľaje. Najviac výrazný je V. Diesel, ktorý „paradoxne“ dostal v podstate najmenší priestor. Malá ale dobre využitá rola pre K. Stewart. Osobné hodnotenie: 60 % (**) ()
Nebudu jeden z mnoha a neodkopnu tuhle válečnou meditaci Anga Leeho, který se podíval na téma válečného syndromu opět trochu jinak. V Americe své válečné hrdiny, ať už přežijí, či nikoliv, vždy s velkou pompou a nekonečnou dávkou patriotismu uctí, ale minimálně někdy jde jen o prázdnou skořápku, která se zbortí s posledním výstřelem na vojenském hřbitově. Právě dvojsečnost válečného hrdinství je cítit v Billy Lynn´s Long Halftime Walk nejintenzivněji. Lee na vás nevybalí svou myšlenku v první půlhodině, ale postupně pečlivě dávkuje vaše smysly konkrétními momenty, které posouvají Billlyho vystoupení v poločase do velmi hořké polohy. Záměrný kontrast mezi nablýskaným prostředím amerického fotbalu, kde hráči pokládají vojákům ty nejotravnější a nejtupější dotazy (ale na co byste se v tu chvíli zeptali vy?) a v jistém bodě prázdným světem v hlavách jednotlivých vojínů je prezentován nenásilnou formou a právě tím u mě Ang Lee nejvíce zabodoval. Kritikou neprávem lynčovaný film, kterému dejte nejen díky vynikajícímu Garrettu Hedlundovi šanci. 80% ()
Upřímně moc nechápu, proč lidé dávají tomuhle filmu takovou čočku, ale když jsem si tak projela jiná hodnocení některých z lidí, co bez mrknutí oka dali tomuhle filmu odpad, tak to asi nebudu brát nějak vážně. Každý má právo na svůj názor, ale odpad je podle mě trochu přehnanej, i pokud se vám film nelíbí. Trocha objektivity sem tam neuškodí, ale uznávám, že jsem naivní. Tenhle film měl být speciální svou vizuální stránkou, protože byl natočen ve 120 snímkach za sekundu, což ale bohužel zaniká ve chvíli, když na to člověk nejde do kina. Vzhledem k tomu, že plánovanou premiéru v českých kinech zrušili, tak jen málokdo tady to v té "průlomové" verzi viděl. I tak to ale za mě prostě nebyl špatný film. Je to příběh o americkém vojákovi, který bojoval v Iráku, který se vrátí domů, dostane vyznamenání a musí si projít naprosto absurdní šaškárnou během poločasu zápasu amerického fotbalu. Komu tedy vadí americké vlastenectví, tak tomu se ten film nejspíš moc zamlouvat nebude. Podle mě je to spíš pro amerického diváka. Já jsem v tom ale viděla zajímavý pohled zblízka na kluky, kteří se zrovna vrátili z války a přišli tam o přítele. Nahlížíme prostřednictvím těch 110 minut na to, jak se snaží vyrovnat s realitou a jak je válka ovlivnila, především tedy hlavní postavu Billyho. Ano, nic moc se tam neděje, ale o tom to prostě není. V tomhle filmu nemá jít primárně o děj, ale o pocity. A kdo čeká, že se tam odehraje nějaké strhující drama, kdy vybuchne celý stadion a všichni umřou, tak ať jde rovnou o dům dál. Mně osobně se film celkově docela líbil. Líbilo se mi prolínání flashbacků z Iráku se současností a Joa Alwyn podle mě odvedl dobrou práci na to, že to byl jeho úplně první film. Za mě tedy tak 3,5*, ale i kvůli tomu množství odpadů to zaokrouhlím nahoru. Není to něco, k čemu bych se v brzké době vracela, ale jsem ráda, že jsem ho viděla. ()
Mohlo být hůř, i když poslední třetina se už dost táhne, postavy jsou nezajímavé, veškeré pokusy o hloubku/komentář zoufale selhávají a pár záběrů je skutečně hnusných. 5/10 ()
Hloupoučký a vcelku idiotsky naivní film, jehož poselství chápu ne snad kvůli nějakému mistrnému provedení, nebo díky promyšlenému scénáři (ten je mimochodem fakt na pěst), ale protože je to dost ohraná tematika, jejíž výskyt v tomhle desetiletí mě přinejmenším udivuje. Stejně jako fakt, že to natočil Ang Lee, protože tohle dílko je na úrovni ne moc úspěšného studenta filmový školy a vizuálně takový nijaký... Samotný Billy je pak sice docela sympaťák, ale naprostá absence nějakého citu pro dramatičnost jeho potenciál, který jsem v tomhle kdo ví proč viděl, vůbec nenaplňuje. ()
20% - komentář 20ti slovy: Chápu záměr filmu, ale tohle byla nudná krávovina! 2 hodiny čumíte na ukecané vojáky na stadiónu a sem tam nějaký prostřih na akci. ()
Naprostá hovadina a stupidita na entou. (1%) ()
Skupina vojakov sa účastní veľkej show, sú oslavovani ako hrdinovia, riešia filmové práva, hlavný hrdina bali roztlieskavacku a spomína na udalosti v Iraku. To je všetko, čo sa v tomto filme deje. Čakala som nejakú brutálnu pointu, ale nedočkala som sa. Hlavný hrdina bol pekný a film je obrovská reklama na americkú armádu. ()
Reklama