Obsahy(1)
Naše příroda je pestrá jako málokde na světě. Krásu a dobrodružství máme na dosah ruky – stačí se jen dobře dívat! První celovečerní film o české přírodě ukazuje díky nejmodernějším technologiím fascinující dobrodružství zvířat a rostlin žijících kolem nás zcela zblízka. Seznamte se s s tetřevem tokajícím za úsvitu, se vzácnými sysly, s nimiž na louce laškují děti, ledňáčkem prorážejícím při lovu střemhlav vodní hladinu, s lososy putujícími z českých řek do moře a zpátky nebo s užovkami v dramatickém zápase s rybí kořistí. Prožijte vzrušující výpravu za muflony, bobry, modrajícími žabáky a desítkami dalších hrdinů. Některé z nich možná ani neznáte – divočina přitom začíná hned za vašimi dveřmi! (Aerofilms)
(viac)Recenzie (185)
Fascinující vizuální kvalita a samozřejmě i výběr podivuhodných kliček, kterými matka příroda vede život celého ekosystému v české kotlině. A apel na péči o životní prostředí, které to vše umožňuje, ale třeba by se mu to vše dařilo lépe, kdybychom mu to setrvale neztěžovali;) No a to je celé. Kvalita filmu spočívá vyloženě v jeho technické části, zbytek je punc prvenství a vlastenecké sounáležitosti s tvůrcem (kterému samozřejmě patří za jeho kopec práce respekt), žádný život měnící generační snímek nečekejte. Ale já mu s radostí dám 80%. Protože jsem si tu hodinu dvacet opravdu užil (a opakovaně kroutil hlavou nad tím, co jsem buď nevěděl nebo mě to nenapadlo) - a protože jsem ten patriot;) Takže 80%:) ()
Hezký to bylo, ale neskutečně mě iritovala ta snaha o osobní přístup. Fakt je mi úplně jedno, jak vypadá rybník za domem pana režiséra, kdy a od koho dostal první kameru a jaké zvířátko potkal, když si vyrazil na výlet na kole. Za to jde hvězdička dolů. ()
Autor shodou okolností v rámci Česka vypíchnul celou řadu míst, které sám osobně znám. Zubři, pakoně, čáp černý, sysli....Ti všichni si opravdu zaslouží naší pozornost a důkaz, že příroda v Česku není tak suchá, jak může na první pohled působit. Sám každé léto z okna špicluju kalouse ušatého, který nám houká za barákem a přitom jich v přírodě také tolik není. Osobně mi vůbec nevadí mluvený projev Kryštofa Hádka, ani pro někoho nelogické seřazení jednotlivých záběrů a scén, které nahlíží na zvířenu i v blízkosti lidí. Myslím si, že to, co tady zdejší uživatelé kritizují, chtěl autor zrovna poukázat. Pokud si jindy ojedinělý chocholouš vytvoří hnízdo v sousedství největšího kruháče v Mladé Boleslavi, pak si to podle mě opravdu zaslouží pozornost. Stejně jako sysli na Radouči v Mladé Boleslavi, které je v těsném sousedství s paneláky. Příroda je prostě mocná čarodějka a pan Marián Polák si pro tento dokument připravil opravdu překrásné záběry. ()
Vedle několika ohrožených a vzácných druhů nám Planeta Česko představí také jeden druh bohužel nadmíru přemnožený. Tím je ublížený zamindrákovaný český chlapík. Marketing filmu umně klame, protože dokument namísto přírody a živočichů v Čechách pojednává spíš o Čechách a českém chlapíkovi, který dokumentuje přírodu. Takže ho hrozně sere, že nějací cizáci přišli dávno před ním s projekty jako Zázračná planeta a tím jemu vyfoukli slávu. Taky se dozvíme, že ho na FAMU všichni měli za pošuka, co točí na starý černobílý materiál záběry doma u rybníka, a jeho dcery mu pro jeho vášeň neprojevují dostatečnou úctu. Ale jak víme z následného úspěchu Plenety Česko v kinech, všechno má happy end, protože borec natočil biják, kterým všem vytřel zrak, zabrnkal na strunu jak eko liberálům tak knedlíkovým nacionalistům, vydělal ranec peněz a ještě ukázal jaký je to super táta. Vedle toho film obsahuje taky některé hodně hezké záběry zvířat a pár diskutabilně zjednodušujících trivií vydávaných za ekologii. Jen ty repetetivní záběry na kopulující zvířata z toho celého dělají ještě o chlup bizarnější podívanou. Nemohla by vyjít speciální edice, kde bude fakt jen ta příroda a volitelný přírodovědecký komentář místo egocentrických řečí autora, které paradoxně zpřítomňují, že jemu ve skutečnosti o přírodu jde teprve na druhém místě až po uznání pro něj samého? ()
"Listonozi letní u nás vlastně přežili díky tankům." Tak to jsem nevěděl. Já tedy vlastně ani netušil, že nějaký listonoh letní existuje. Tento dokument mi prostě rozšířil obzory o tom, že domácí fauna není jen kočka hrající si s klubíčkem, ježek nesoucí si na bodlinkách napíchnuté jablko či pes, který štěká, nekouše. Je to taky bělořit šedý, linduška úhorní, pisila čáponohá či zedníček skalní. To si samozřejmě pamatovat nebudu. V paměti udržím mrkajícího kulíška, ostražitého sysla na sídlišti či ledňáčka v akci. To není mnoho, ale já jsem rád, že ty zvířata někdo natočil, ukázal mi je a já nyní můžu v lese hledat pouze houby a kešky. ()
Attenborough to není, ale i tak mě udivuje, co dokáže natočit jeden člověk se zlomkem rozpočtu BBC. I tady v Česku je spousta obdivuhodné přírody. Třeba vlaštovky ovládající fotobuňku by jistě byly hitem i na tom BBC:) ()
I vzhledem k úchvatným záběrům je mi opravdu líto, že jako celek není Planeta Česko dokumentem jakým by mohla být. Největším problémem shledávám dramaturgii. Snímek není příliš koherentní a chybí mu jasná linie. Vyprávění o zvířatech, která se nečekaně adaptovala na nové podmínky je opravdu zajímavé. A to ať se mluví o vlaštovkách na nádraží nebo vojenských areálech a blahodárných vlivech těžké techniky na přírodu. Se zbytkem vyprávění však chybí jasná pojící linie. Tu se snaží filmař nahradit osobním příběhem, který je však zbytečně rozptilující a osoba režiséra bude málokoho opravdu zajímat. Krom nesouvislého děje a přeskakování je problematické i nedokončování načatých témat. Kupříkladu fascinující rozmnožování modráska bahenního by si zasloužilo i závěrečnou část, kdy dospělý motýl opouští mraveniště. Zvlášť když filmaři měli k dispozici tak úžasné záběry přímo z jeho nitra. Vydávat pak zvířata v oboře za českou divočinu už bohužel osciluje na hranici výsměchu. ()
Tohle mohl být tak dobrý dokument, kdyby Marián Polák zůstal za kamerou a před ni vůbec nechodil, kdyby ústřední myšlenku "všechno tohle máme doma" neopakoval do úmoru a kdyby projev Kryštofa Hádka působil více zasvěceně. Záběry jsou totiž krásné a třeba mufloni na Mostecku jsou úplně magická scéna. ()
tú 4. hviezdičku som pridal len za trpezlivosť autora ... ()
Poměrně rozumná eko agytka (díky za to), lemovaná milým malým českým hajlíčkem. Obecně u podobných snímků postrádám měřítko: když stavím narativ o celém druhu na příběhu konkrétního zvířete, nutně je třeba doplnit sdělení o kvantitativní data (například předpokládaný počet čápů černých na našem území dnes a před 100 lety), jinak je výsledný dojem značně zkreslený a romantizující a slábne kritický rozměr díla. Záběry jsou krásné. Dále souhlas s Roverem. ()
Planetou Česko mám problém hlavně s názvem. Nemám rád výraz Česko. Ale malebný dokument je u mě vítězem Ceny filmových fanoušků 26. Českého lva ( v konkurenci Po čem muži touží, Dvě nevěsty a jedna svatba, Prezident Blaník, Poslední útěk Jeronýma Pražského, Jana Palacha). Výborně využit hlas Kryštofa Hádka a krásy české přírody. ()
Zdařilý dokument, který ukazuje krásy naší krajiny, jenomže je zde ukázáno podle mě strašně málo té naší přírody. Myslím si, že by se toho dalo najít daleko víc a také by se autor nemusel zaměřovat tolik na páření jednotlivých druhů zvířat. :D A myslím si, že je dost troufalé tohle srovnávat třeba se Zázračnou planetou. No ale po zhlédnutí má alespoň člověk pocit, že u nás máme stále něco vyjímečného. ()
Natočit kinofilm o české přírodě po dlouhých desetiletích je záslužné, potřebné a skvělé. Je proto škoda, že Planeta Česko hned v několika aspektech selhává. Nepopírám, že snímek si najde celou řadu nadšených divaček a diváků, u mě však převážily spíše výhrady. Předně koncept filmu je dost nepřehledný, skáče se od tématu k tématu bez jasnější motivace a logiky. Orámování dokumentu potřebou autora ukázat dcerám "českou divočinu, kterou má každý za humny" je pro Mariána Poláka a jeho okolí jistě legitimní, já jsem na tuto linii však zvědavý nebyl a zbytečně ukrajovala čas jinak velmi pěkným obrazům přírody. Komentář je Kryštofem Hádkem namluvený v ich-formě, přesto se ve filmu velmi často objevuje sám tvůrce (=vypraveč) a mluví přímou řečí sám za sebe. Je to možná maličkost, ale takové nedotažené momenty film zbytečně sráží. Představení české přírody a její divokosti na reintrodukovaných zvířatech (bobři, lososi a zejména v milovické oboře chovaní zubři, divocí koně a vyšlechtění pratuři) mi přijde přinejmenším zavádějící. Sice je stále možné v okolí našeho domova pozorovat dříve běžné živočišné druhy (o rostlinách Planeta Česko není), jejich počty však jdou rapidně dolů, což autor srováná s vlastní dvacet let starou dokumentací mokřadu u jeho bydliště. Proto spíše pozitivní vyznění snímku trochu překvapí. Hudba je velice doslovná, ale poměrně nápaditá. Při závěrečné písni jsem se však styděl i za tvůrce. ()
Dokumenty o přírodě mě většinou k smrti nudí a vyhýbám se jim, ale tenhle se mi líbil. Oceňuji na něm jeho poselství, které je podle mě v současné dokumentární produkci o přírodě docela výjimečné - a sice nepodceňujme přírodu, ona není zase tak bezmocná, jak si mnozí z nás myslí, a dokáže si poradit sama. Respektive aby nedošlo k mýlce - ten film podle mě neříká, aby se lidi o přírodu nestarali, ale že existuje nějaký zlatý střed mezi dvěma extrémy, bezuzdným drancováním a fanatickým ekoterorismem. Aby se lidi prostě z přírody víc těšili - a hlavně si jí víc všímali, protože není nutno jezdit někam do exotických krajin, když ji máme všichni doslova za humny (často i na místech, kde by to málokdo čekal) - film ukazuje spoustu zajímavých živočichů, kteří žijí v těsné blízkosti lidí (často jsou na jejich činnosti doslova životně závislí). Autor snímku Marián Polák na mě působí velmi sympaticky a Planeta Česko se mi tolik líbila mj. i proto, že ji natočil a věnoval svým dvěma dcerám, což filmu v mých očích dává vítaný osobní rozměr. Pouze u komentáře Kryštofa Hádka si nejsem jistý, jestli se mi líbil (ale rozhodně to bylo lepší, než Tomáš Hanák v Příběhu lesa), a občas se mi tam přece jen trochu vkrádala nuda, ale jinak za mě rozhodně velmi příjemný divácký zážitek a doporučení všem, kdo mají podobný typ filmů v oblibě. ()
Sice mi úplně nesedl tenhle osobní přístup k dokumentu, ale špatné to nebylo. Samozřejmě to není na světové úrovni, ale i tak se člověk dozví dost zajímavých věcí. Komentář Kryštofa Hádka mi taky nijak nevadil. Ani jsem netušil, kolik pozoruhodných zvířat u nás žije. Velkou pozornost si například zaslouží rezervace u Milovic, kde najdeme zubry, koně a pratury. Je opravdu hezké, že se povedlo tato zvířata vrátit do naší přírody. Ne u všech zvířat se to však daří. Některé jsme díky své činnosti u nás vymýtili, ale naštěstí se díky regulacím vrací zpět. Jiné naopak profitují z naší devastace krajiny, například ptáci žijící v místech povrchové těžby hnědého uhlí. Určitě stojí si naši přírodu hýčkat a snažit se o její do největší rozmanitost. ()
Místy je to hodně nevyvážené, až zkratkovité, ale jak stárnu, dokážu spoustu věcí přehlížet, nebo nad nimi mávnout rukou. A navíc je to první dokument o ČR co jsem na tohle téma viděl. Tak za tu snahu si tu horší čtyřku určitě zaslouží. ()
Úžasné záběry naší přírody... jen jich mohlo být víc. Komentář v podání Kryštofa Hádka naštěstí moc neruší (70%). ()
Málo...je to slovo. ()
Obrazově to je krásné. Od syslího hemžení mezi paneláky přes ptačí sněm na parkovišti až po miniaturní projevy nového života v bývalém vojenském prostoru. Vlaštovky ovládající automatické dveře v nádražní hale překvapí asi nejvíce. Hlavně děti, které se mohou v kině bavit skoro stejně přirozeně jako režisérovy dcery na plátně.Rodinný motiv sice posouvá Planetu Česko k upovídanosti snímku Aldabra: Byl jednou jeden ostrov, ale to by vadilo méně než sám obsah komentáře, kde se opakují zbytečná klišé o nezdolné síle přírody. Trochu ruší osobní komentáře autora. ()
Mnohoslibný, až nabubřele sebevědomý název a skutek utek. Radši příliš neočekávejte a budete možná spokojenější. Asi takhle - na celovečerák promítaný v kinech slabota, slabší než Krajinou domova, natož než nějaký Attenborough. Ale jako poloamatérský přírodozpytný dokument pro žactvo základních škol nakonec dobré. Zpočátku rozpaky z prolínání se přírody a civilizace, z příliš "angažovaného" stylu - městská sídliště, pásy tanků, hnědouhelné pánve... WTF?! Já chci divočinu! Postupně mě ale tahle forma docela zaujala, několik záběrů bylo hodně hezkých, několik informací hodně zajímavých (třeba vlaštovky & fotobuňka)... Jen ten komentář měl číst chlap a ne nějaký tajtrdlík s klučičím hláskem, Planeta Česko tím ještě o to víc připomíná TV film určený dětem a mládeži. Chvilkové váhání nad čtvrtou hvězdou za kameru mi ulehčil pekelný folk song v závěru. ()
Reklama