Réžia:
Iveta GrófováKamera:
Denisa BuranováHudba:
Matej HlaváčHrajú:
Vanessa Szamuhelová, Matúš Bačišin, Katarína Kamencová, Johanna Tesařová, Zoltán Schneider, Agi Gubíková, Martina SľukováObsahy(1)
Malá Jarka má mamu, ktorá nechce byť mamou. Zúfalo hľadá lásku a nachádza ju náhodou, keď za zvláštnych okolností vezme dve batoľatá do opustenej záhradnej chatky. Jej konanie je dojemným a detsky úprimným pokusom napraviť svet dospelých svojou hrou na rodinu, akú by chcela mať. (Cinemart SK)
Videá (1)
Recenzie (86)
Nemôžem povedať, že by som po vzhliadnutí snímky Piata loď spadol na riť, ale zostal som milo prekvapený!. Po predchádzajúcich počinoch (Až do mesta Aš, Slovensko 2.0) som zázraky nečakal, no ak sa ďalšie projekty režisérky budú uberať podobnou cestou ako toto dielo, budem sa na ne tešiť. Štylizácia scény a kamery pri zobrazení detského sveta hlavnej protagonistky je veľmi dobrý krok. Tiež kvitujem prácu s kamerou (podvodná sekvencia je veľmi pekná) Poetika filmu bola nádherná, niektoré kompozície a výprava boli výtvarne veľmi zaujímavé. Obdivujem aj vynikajúco zvládnutú prácu s detskými hercami, ich akcie, reakcie aj prejav nepôsobili strojene ako pri väčšine slovenských filmov s detským hercom, čo robí na uveriteľnosti príbehu veľa. Avšak... steadycamové zábery podľa mňa mohli byť nakrútené aj lepšie a ani plynutie deja alebo temporytmus nie je pre každého diváka - v niektorých momentoch to začalo zaváňať nudou. Je to celkom zaujímavé, lebo keď sa spätne vraciam k tomuto filmu, udialo sa v deji toho dosť, a niekedy aj dosť dramatického, avšak tým, že to tie decká zvládali bez nejakých väčších problémov začalo to po čase pôsobiť trochu nudne. ()
Piata loď sa bohužiaľ utápa v ľútosti, každý rodič tu pôsobí ako idiot a každé dieťa ako nevinný „anjelik“, takže tu nevzniká skutočná dráma, ktorá je postavená na neriešiteľnom konflikte, nekonfrontuje sa tam detská naivita s „dospelou triezvosťou“, ale deti sú, vďaka až neuveriteľnej necitlivosti dospelých, vo svojej naivite utvrdzované. ()
Artovka, ktorá na mňa prvú polovicu pôsobila otravne. Tlačilo sa na pílu, "herci" pôsobili dosť amatérsky. Poznajúc festivalovú tvorbu z iných štátov Piata loď zaostávala na tomto nízkorozpočtovom fóre. Avšak hlavná predstaviteľka a to dokonca v jej veku od začiatku vyčnievala a druhá polovica je už najmä o nej (a jej kamarátovi) a teda najmä jej zásluhou je záver filmu vydarený. Koniec dobrý, všetko dobré. Pozn.: Rozmýšľam či bolo nutné príbeh situovať do Bratislavy. Hodil by sa skôr do menšieho slovenského mesta. ()
Hezké filmové sdělení a vykreslená touha děvčátka po rodině. Tvůrčí talent ano, zejména je patrný cit pro estetickou stránku, ale nutno říci, že je vše ve velkých začátcích, ty umělecké ambice prozatím nebyly posunuty někam výše a ta chyba je spíš ve scénáři, který ani té kratší stopáži nestačí... slabší místa by zasloužila prostříhat, navíc by to chtělo i komplikovanější strukturu vyprávění, takhle se bohužel divák místy nudí... 55 % ()
Film bol po vizuálnej stránke dokonalý o tom niet pochýb. Rozčuľuje ma však, že príbeh, ktorý je podľa skutočnej udalosti skončí nerealisticky a hlavne otvorene. Ja som chcela riešenie, či už by to bolo niečo pozitívne (niekoho by dobehlo svedomie) alebo negatívne (vieme koho mohli už 500x zavolať).. stále lepšie ako záverečná "plavba na Piatej lodi". ()
Galéria (27)
Zaujímavosti (4)
- Film bol v slovenských kinách uvedený s výtvarným experimentom, animovaným denníkom a dokumentom 39 týždňov, 6 dní. Ten natočili Joanna Kożuch a Boris Šíma. (Hamaradža)
- Celosvětová premiéra proběhla 12. února 2017 na filmovém festivalu v Berlíně. (ČSFD)
- Film vznikl podle sedm let staré knihy „Pádá loď“ od Moniky Kompaníkové, která se zase inspirovala skutečnou událostí, kdy děvčátko v Čechách ukradlo kočárek s miminkem a hrálo si na maminku. [Zdroj: časopis Cinema 05/2017] (ČSFD)
Reklama