Scenár:
Rjósuke NakamuraKamera:
Šin'iči IgarašiHudba:
R.O.N.Hrajú:
Daisuke Namikawa, Mamiko Noto, Tomokazu Seki, Kendži Nodžima, Tomokazu Sugita, Džódži Nakata, Tošiki Masuda, Jošimasa Hosoja, Šunsuke Takeuči (viac)Epizódy(12)
-
Sasajaki, enšó, inori, mezamejo (E01)
-
Minaranai gjúhei no nagai ičiniči (E02)
-
Goblinbukuro ni wa oretači no jume ga cumette iru ka (E03)
-
Hai no mau sora e (E04)
-
Naku no wa jowai kara dža nai. Taerareru no wa cujoi kara dža nai (E05)
-
Kanodžo no bái (E06)
-
Goblin slayer to jobarete (E07)
-
Kimi to no omoide ni (E08)
-
Kjúka no sugošikata (E09)
-
Leader no ucuwa dža nai keredo (E10)
-
Seitoši no ma de (E11)
-
Mata, ašita... (E12)
Obsahy(1)
Hai to gensō no Grimgar je příběhem o tom, že život není jednoduchý, obzvlášť když se objevíte na místě, o kterém vůbec nic nevíte a chybí vám kromě vzpomínek na minulost i peníze a navíc je svět, kde jste, plný lidí se speciálními a magickými schopnostmi, které vy ale nemáte - zatím...
Skupina mladých lidí se probudí v temnotě, nikdo neví, odkud pocházejí a jak se tam ocitli. Když se dají dohromady a opustí temnou místnost, tak se před nimi rozprostře svět známý jako "Grimgar". Zde jsou prakticky ihned zajati zdejšími vojáky a odvedeni do jejich tábora. Skupina u sebe nic nemá, ale jídlo, příbytek i šaty něco stojí. A tak se mladí lidé, proto aby se uživili, stávají lovci zdejších různorodých lesních tvorů, kteří mají nejrůznější magické schopnosti a kteří ohrožují zdejší obyvatele a nebo jsou na jejich tělech nejrůznější části (drápy, zuby, kůže), které lze dobře prodat. Toto ovšem není nijak jednoduché, obzvlášť když nemáte prakticky žádné zkušenosti a ani řádný výcvik! (Jeoffrey)
(viac)Recenzie (24)
"I'm a man who makes precise choices about time, place, and people. Pleople call me Master of Choices. I'm gonna be the King of the Choices!" Začal bych tím, že rozhodně nemá smysl Grimgar sledovat. Ne protože by nedosahoval patřičných kvalit, ale protože je prostě jen 12 dílů a za celý seriál se tak nic nestane. Takže pokud chcete poté naskočit na mangu, smysl tu vidím, jinak ne. Nyní již k samotnému seriálu, který je, musím říct, milým překvapením. Příběh sleduje skupinku vedenou klerikem Manatem a je vyprávěn z pohledu zloděje Haruhiry, přičemž sledujeme jejich postupné dostávání se ze spodiny světa až k trochu menší spodině světa. Nic světoborného, ale samotné postavy jsou největším tahounem a asi jediným důvodem, proč píši tento komentář. I na tak krátkém časovém úseku mě dokázali přimět k tomu, abych se o ně upřímně zajímal a chtěl vidět víc. Protože jsou prostě dobře napsané a jejich sny, pohnutky a rozhodnutí dávají smysl. Kéž by to umělo každé anime. Animace je sice skromná, ale krásná a statické snímky fungují podobně dobře, jako třeba v Berserkrovi, kdy jeden snímek vydá za celou akci. Animaci podtrhuje příjemná hudba a činí tak z Grimgaru celkem dobře koukatelnou záležitost. Kdyby nebylo dílů 12, ale třeba aspoň 50 a příběh se tak mohl aspoň někam dostat, hodnotil bych asi vyšší známkou. ()
Když se podíváte na tohle a pak na Phantasy Star Online 2 The Animation, pak možná pochopíte to o čem píšu u PSO2, protože přestože jsou obě anime z prostředí RPG her, je v nich kromě faktu, že jedno je sci-fi a druhé fantasy prostě propastný rozdíl, který jde už vidět v první episodě. Svět Grimgaru a vyprávění o něm totiž už od prvního dílu ukazuje něco nového co ještě nebylo ani v SAO, Log Horizonu ani v Overlordovi, má to určité napětí příjemné charaktery, ale to vše v některém z výše zmíněných bylo, ale přidává jeden důležitý aspekt navíc. Hlavní postavy jsou evidentně uvězněné ve hře, podle spousty odkazů je jasné, že jsou z našeho světa, ale oni si nic nepamatují! V každém předchozím anime z tohoto prostředí vždy charaktery věděli že jsou ve hře, znali herní návyky, věděli přesně co mají dělat. Tady jsou prostě víceméně bezradní. Takže zatím jsme vždy dostávali koncepty zaměřené na to, co lze dělat když víte že jste uvázli v RPG hře (snažit se utéct, přizpůsobit se, ovládnout svět), nyní ale máme něco co nám klade otázku: "Co byste dělali kdyby jste byly v RPG hře a nevěděli o tom?". Tohle zaujme a tohle je to originální a pro tohle mám docela slušný zájem sledovat to dál. Autoři nás chtěli stejně jako v PSO2 hned od začátku nalákat soubojem, ale tady nám neukázali jak "našláple" bude hlavní hrdina vypadat na konci. Ukázali nám partičku charakterů co si je dávají 2 goblini. Tohle mě ihned pobavilo a líbilo se. Když pak vysvětlí jak to s charaktery je, tak člověk naprosto přesně chápe, proč jim to vůbec nejde. Navíc tady máme partu puberťáků, takže i když jsou tam náznaky vilných pohledů a hloupých keců se sexuální tématikou a podtextem, člověk jim i tohle docela věří, protože ještě není tak starý, aby nevěděl, že hormony jsou prostě svinstvo, zkrátka nepůsobí to tak levně jako u jiných fantasy. Vůbec celé tohle anime působí na to, kde se to odehrává neskutečně uvěřitelně, charaktery nejsou nijak přehnané, mají své chyby, jako asi každý a působí spíš jako slaboši, ale upřímně, takový by asi byl skoro každý z dnešní doby, kdyby byl hozený do tohohle drsného světa. Hudba i animace je povedená, styl vyprávění je příjemný, což je opět na to kde se náš příběh odehrává dosti unikátní. U seriálu z takovéhoto prostředí bych pomalejší a poměrně poklidné tempo s důrazem na psychologii postav opravdu nečekal... No je pravda, že tohle klidné tempo a hrdinové, kteří mnohem víc než s nestvůrami bojují sami se sebou rozhodně nebudou každému vyhovovat. Já mám to štěstí, že k nim nepatřím a tak jsem si tohle opravdu unikátní dílo užil. 9/10 ()
Maximum, protože mám pocit naprostého uspokojení. Velmi pěkná, jednoduchá, ale stylová animace (MV OST), příjemná hudba, přímočará erotičnost, postavy, které se bez vzpomínek dostanou do světa videohry, ale nedozví se jak a proč, pouze mají okamžiky, kdy se jim vybavují slova jako mobilní telefon nebo Austrálie bez toho, aby věděly, co znamenají nebo kdy cítí, že měsíc by neměl být červený. Boje probíhají jen krátce, primární jsou vztahy a vývoj charakterů. Kdosi zde v komentáři napsal, že nechápe skleněné kuličky v úvodních titulcích - já v nich vidím právě ty vztahy (lidé se ovlivňují, lidé do sebe ťukají). Svět Grimgaru není světem, kde člověk přežije sám - každý kolem sebe potřebuje přátele, kteří ho doplňují a kteří mu pomáhají. I toto poselství přispívá k mému maximálnímu hodnocení. Současně se mi líbí feeling, který jsem z Popela a luzí měl: Celými dvanácti epizodami se táhne určité tajemno spojené právě s tím, že o světě ani životě mimo něj vůbec nic nevíme - že existuje, nám napovídají pouze okamžiky - například když jeden hráč podvědomě vyřeže ze dřeva letadlo. Postavy neví, odkud přišly, netouží se vrátit a chtějí pouze žít nejlépe, jak to je možné. Na začátku nic neumí a místo, aby se živily zabíjením příšer, spíš živoří, nemají ani na nové spodní prádlo a řeší věci jako hlad, neúspěch a smrt. Čímž se dostáváme k standardnímu japonskému mixu žánrů, při kterém se zábava, erotičnost míchá s temnotou a celek působí velmi realisticky. I proto dávám tomuto krátkému a "malému" seriálu plný počet. Další MV OST. ■ "Máte ve skupině dívky?" "Tři." "Vyber si mezi nimi jednu jako přítelkyni. Nebo si vezmi všechny tři." ■ P.S. Jsem jediný, komu bylo těch příšer občas i trochu líto? ()
First Impressions: Ano, můžete říci "toto už tu bylo milionkrát" (resp asi 5x), ale dýchá z toho něco jiného. Pokud bych měl hodnotit nádech, je to něco mezi SAO a MUSHI-SHI.... Divné? Ano. Bude to fungovat? doufám!, protože mě to neskutečně upoutalo. Musím také vyzdvihnout hudbu a poklidný styl vyprávění. Pustil jsem to a neodlepil od toho oči 20 minut. Něco mě na tom prostě uchvátilo. Nice one. Příběh: Pokud jste ještě neodtušili, hlavní hrdinové jsou ve hře a jde jim o krk. Jak se tam dostali? Jak ven? Co se bude dít? To nikdo neví. Silných 85% ()
Skupina "dobrodruhov" sa ocitne vo svete, kde je naozaj ťažké prežiť a keď sa majú stretnúť so svojimi prvými nepriateľmi a zarobiť peniaze, aby mali čo vôbec jesť je to naozaj pre nich ťažké. Anime je teda naozaj viac o realite ako by to mohlo vyzerať, keby sa ocitnete v novom svete plnom nových nástrah. Problém Hai to Gensou no Grimgar je v tom, že všetky tieto veci už poskytuje nejaké iné anime. ale zas ako som spomenul koncepcia toho, že postavy trpia a sú vo väčšej realite a absolútne tu nie je nejaký priestor na vtipnosť skôr na zúfalstvo hlavných postáv môže pôsobiť veľmi dobre. Páčil sa mi aj spôsob lvlenia daných postáv. Aj samotné postavy sa na to ako sú vykreslené na začiatku chovajú uveriteľne. Bohužiaľ anime zapadne v tom, že sú tu kvalitnejšie kúsky a lepšie premyslené kúsky a anime s lepšou grafickou stránkou atď...len tu zas dostanete príjemný mix toho, že všetko je priemerné a nič nejako extra. Odporúčam, aby spravili nejakú druhú sériu určite by som ju pozrel. ()
Tahákem této série je realističnost. I navzdory tomu, že se děj potýká s něčím, co jsme tu už měli nejméně milionkrát – tedy uvíznutí jednoho či více lidí v neznámém fantasy světě – dělá věci trochu jinak. Hlavní partu, okolo které se děj točí, zde tvoří celkem typicky rozložené charaktery, nijak nevyčnívající, ale celkově i uvěřitelné. Děj se hlavně ubírá řešením toho, jak v onom světě přežít a protože, jak jsem již řekl, jde o realisticky zaměřené dílo, není to procházka růžovou zahradou. Ze začátku je zabití i byť jednoho slabého skřeta těžkou misí na celý den a postup všech zúčastněných není okamžitý. Co se mi taktéž líbí, je jak dokázal děj inteligentně zakomponovat MMO/RPG prvky, ačkoliv se o hru nejedná. Jsou tu tak cechy, kasty, do kterých se lze připojit a získat schopnosti pro účinný boj (postavy se mohou stát zlodějem, lučištníkem, mágem, atd.), získávání předmětů z nestvůr, které se následně prodají za zlato a stříbro, atd. Jediné, co tomu vytýkám, je poměrně velká pomalost a občasné až hluché záběry podkreslené jen hudbou. A samozřejmě, že dílo není dokončené a zůstává na konci hromada otázek, na které se zřejmě odpovědí nedočkáme, protože pochybuju, že to kdy dostane druhou sérii. A když, tak to bude jen dobře. Zkrátka a dobře, mezi tím, co vychází, se jedná již o druhou výjimku zimní sezóny 2016, která mě osobně i přes všechna natahování bavila a dokázala na mě i dobře zapůsobit. ()
Toto anime je bezesporu inspirované MMORPG hrami, ovšem SAO to není. Hrdinové si nejsou vědomí, že hrají hru, ale jednoduše žijí ve fantasy světě s RPG pravidly. Je to v podstatě mix fantasy a MMORPG. Odkud a proč hrdinové přišli, se bohužel nedozvíme, každopádně po vstupu do tohoto světa čtyři kluci a dvě holky se sdruží do skupiny a vyberou si povolání, vstoupí do gildy a začnou žít svoje nové životy. Příběh se nezaměřuje výhradně na RPG obsah, ovšem poskytuje tak akorát prostoru pro herní fanoušky se mlaskavě kochat jak hrdinové se učí a používají nové dovednosti, učí se bojové strategii, vydělávají sbíráním lupu a vylepšují si svojí výzbroj. Nesledují ale žádné lišty s procenty života nebo many, lup nosí v kapse, zbraně na zádech, vyčerpávají se a zraněni zatraceně bolí. Ovšem nejlepší, co příběh poskytuje a na co se v podstatě i zaměřuje, je prožívání každodenního života s hrdiny. A zde se skrývá jeho síla. Máme možnost sledovat interakci mezi skvěle napsanými charaktery (možná snad Moguzo je trochu do počtu), jak se vyrovnávají sami se sebou a se svým postavením ve skupině, s náhlými ztrátami nebo novými členy, se zabíjením nepřátel, o tom jak řeší každodenní rutinu atd. Skvělá hudba (již dlouho jsem neslyšela tak dobrý soundtrack) doprovází nejenom bitvy, ale i epizody z každodenního života či potrhuje výjimečné okamžiky, písně hrají i neobvykle uprostřed epizod (ne na konci, kde by obvykle člověk čekal titulky). Nádherná vodově připomínající kresba pozadí a dynamické bitvy dotahují celkový rámec. Z mé strany je jediným minusem přespříliš fan servisu, jenž pánové na druhou stranu určitě ocení. Chci pokračování! ()
občas pomalé, ale prekvapivo príjemné anime... ()
Neskutečně nudná a předvídatelná záležitost. O to tu možná nejde, pomyslíte si. Vždyť to přece tak krásně rozvíjí vztahy mezi postavami a umožňuje nám to nahlédnout do jejich křehkých, ztrápených dušiček... Ne. Ne. Ne. Tenhle seriál nemá žádný smysl, není nic, co si z něj budu ještě za pár týdnů pamatovat. Nenechte se zmást. S ostatními anime s podobnou zápletkou to nemá nic společného. Toto je naprosto tuctové „slice of life“ a zasazení do RPG světa nemá žádnou pointu. Se svým pastelovým laděním a nijakou hudbou bych téměř nepoznala rozdíl, kdyby se to odehrávalo na střední škole. Nechápu, jak jsem to dokoukala. Bylo to pro mě neskutečně frustrující. Málem jsem vzteky převrátila stůl, když v jistém bodě jedna z postav vypotila: „Myslím, že pocity jsou důležité...“ (No a to tak nějak shrnuje myšlenkový přesah celého příběhu.) ()
Seriál pojatý jako slice of life partičky loserů, originálně nahlížející na isekai téma z obrácené strany. Předkládá nám tudíž pomalu a hypnoticky odvyprávěné každodenní starosti a radosti party teenagerů, kteří po ztrátě paměti žijí ve hře typu „sword and sorcery“ a navíc jsou to ti nejméně schopní ze všech, takže mají zpočátku problém se zabitím i té úplně nejslabší nestvůry. A protože jen za zabité nestvůry si tu mohou koupit všechno potřebné k životu a dalšímu boji, docela dlouho se motají v existenčních problémech, občas až bizarně humorných (nedostatek spodního prádla). Jejich úspěch závisí na vzájemné spolupráci, takže se musí naučit spolu vycházet, i když najít si k sobě cestu bývá občas opravdu těžké. Kromě lovení goblinů sledujeme tedy společná jídla, večerní praní prádla, občasné hádky, nákupy ve městě, plánování akcí nebo třeba poetické noční rozhovory u ohně s kamarádem. Někdy i s mrtvým kamarádem. Protože v tomhle světě není žádný restart a za chyby se platí. Přes to všechno je tenhle kousek vlastně docela optimistický, zdánlivě nekonečná tvrdá práce a snaha přináší postupně svoje výsledky a i ten nejméně významný hráč se nakonec může stát hrdinou. Zvláštní zmínku si zaslouží neobvyklá pastelová kresba pozadí, která ojedinělým způsobem dotváří poetiku tohoto světa. ()
Krásná kresba a zajímavý přístup k Isekai, jenže také zoufale dlouhé povídání o pocitech, které by šlo pochopit i z dialogů o polovinu kratších. A také taktická rozhodnutí, která mi příjdou hrozně divná (nepovraždím spící koboldy, ale raději se nechám v zádech, protože "na to nemám čas" při sestupu doly). ()
Poněkud klidnější, pomalejší a hlavně realističtější, než jiná anime podobného žánru a námětu, ale zde to rozhodně není na škodu. Výborně je zpracovaná psychologie postav, jejich vzájemné vztahy a také úvahy hlavního protagonisty. I přes lehčí pomalost plynutí děje jsem se vůbec nenudil, ba naopak jsem si vychutnával každičký moment téhle krásné a malebné podívané. Kresba je totiž přímo skvostná, jako by byla malovaná vodovkami (pokud to vodovky doopravdy nejsou). Vše doplňuje krásná hudba, která teprve dodává tu správnou atmosféru. A když už dojde na akci, tak za svými akčnějšími kolegy nezaostává, pouze je to zpracováno trochu jinak. Pokud máte rádi fantasy a zajímáte se o to, co se hrdinům honí v hlavách, pozorujete vývoj vztahů mezi postavami, či si prostě chcete trochu odpočinout, tak je tohle anime to pravé pro vás, zaručeně nebudete zklamáni. - 100% ()
Po třetím díle zahozeno. Už po prvním díle jsem o tom začal pochybovat, ale říkal jsem si, že možná se to postupně rozjede, ale naopak jsem byl čím dál více zklamán. Zaprvé animace - postavy dobrý, ale co se týče krajiny, tak ta vypadá jako naskicovaný barevný obrázek - to opravdu ne. Hudbu jsem nějak nevnímal, takže asi nebyla nějak extra zvláštní. Zadruhé docela dost iritujících postav a nemluvě o té skupině jako takové (možná trochu i chápu, proč ostatní se od nich distancovali). Chápu, že se to autor snaží pobrat z jiného úhlu pohledu, ale prostě spíše mám radši odvážnější postavy, než partu vyděšených slepic - obzvláště v takovémhle sci-fi/fantasy zasazení. To si radši pustím několikrát okoukané SAO nebo LH. Kažopádně už mnohem lépe v této sezóně na tom vychází líp Saijaku Muhai no Bahamut nebo Kono Subarashii Sekai ni Shukufuku wo. Jediný co mě tu tak zaujalo, byla postava Yume a pak ještě onen netradiční příběh, kdy všichni ztratili pamět, kdy se zjevně jedná zase o nějaký přenesení postav z reality do nějaké hry. Ale ostatní prvky jsou tak rozptylující, že si radši nechám zajít chuť. ()
Docela mě zaujal ten styl kresby pozadí, byl dost fajn a celkem origoš. Přišlo mi to do první poloviny nudný a potom to docela nabralo na zajímavosti a poslední dva díly jsem byl dost napjatej, jak to asi kurva skončí a celkově ty poslední dva díly byly o dost lepší jak skoro celý anime. Hudba byla dobrá, zakončení taky, tak tomu dávám 9/10 nebo tak něco. Taky to je lepší jak SAO, samozřejmě :-) :-) :-) ()
Na toto anime jsem narazil náhodou na YouTube, zaujalo a po jeho zhlédnutí musím říct, že rozhodně nezklamalo. To čím si mě toto dílko získalo, je poznání, že zde nemáte žádné supermany, pouze hrstku obyčejných a vystrašených dětí, co se snaží přežít v neznámém světě, kde se chyby neodpouštějí. Všechny postavy zde sice nemají stejně prostoru, jedna či dvě jsou čistě do počtu, nicméně na pouhých 12 epizod je vykreslení těch hlavních dostačující. Jistě má toto anime i své zápory, ale klady u mě rozhodně převažují. ()
Dvanáct epizod které tvoří takový úvod pro něco většího. Několik lidí z našeho světa se ocitne v nějakém fantasy světě a zde utužují přátelství, zlepšují své dovednosti a to je tak vše. Nezjistíme kdo jsou, odkud jsou ani proč tam jsou a co mají dělat. Jen se snaží uživit. Hudba podprůměr, animace slušná a nudný to taky nebylo. ()
Nudny zaciatok, uvidime ci sa to posunie dalej, ale zatial hodnotim ako priemierny japonsky animak, ktory neponukol dosial nic zaujimave. ()
Zhlédnuto a nedá mi to, abych neokomentoval hodnocení na CSFD. Některé komentáře jsou totiž hodně mimo mísu. Mám na mysli hlavně ty, kteří toto anime onálepkovali "odpadem". Dávají srovnání se SAO nebo Dungeon ni Deai wo Motomeru no wa Machigatteiru Darou ka. Ovšem RPG žánr má i své podžánry. A Grimgar toto reflektuje. Jako výše jmenované anime kladly důraz především na akci (alá Diablo). Tak tohle je spíše Baldurs gate, Icewind Dale nebo z poslední doby Divinity: Original sin. V tomto anime se setkáte se vším, co je vlastní i těmto hrám. Akce je kompenzována i interakcímezi hlavními postavami, a tak lyrické pasáže(doslova) se střídají se souboji. I na nějaký ten vtípek dojde. Drží to pěkně pohromadě, kresba anime je pěkná, prokládaná velmi vkusnými skicami, hudba minimalistická. Jediné, co bych vytkl, je theme, který je opravdu slabý(co tam dělají ty barevné kuličky, jsem nepochopil). ()
Dávám, 4*, protože míň by si to nezasloužilo. Nicméně nutno podotknout, že ačkoliv je zde isekai motiv a 'hrdinské fantasy', tak se jedná spíše o psychologický snímek. Ústřední pointa se drží kolem teambuildingu a psychologií jednotlivých postav. Na druhou stranu bojům se to nevyhne a enemy boss celkem taky ušel. ()
Nevěda, jak se vlastně dostal k seriálu, jehož synopse zaváněla více než průserem, animační studio rovněž nevzbuzovalo dvakrát velké naděje, plakát s trailerem snad se i zajídaly, však jméno režiséra vyvolávalo asociace na kýčovitost kresby předchozího filmového počinu jeho, nevěřícně píše Hromino komentář s úsměvem na rtech a nastřelenou pětihvězdou, po dvou letech nějakému anime udělenou. Náramně příjemné překvapení, zpětně se jevící jako vydařený pokus vyvarovat se chyb, kterými trpělo jiné anime téhož studia s podobnou tematikou. Grimgar je seriálem zaměřeným primárně na uvěřitelnost postav, pro jejíž dosažení neváhá obětovat akční scény, vyšší tempo vyprávění či epičnost příběhu. Rozporuplné reakce diváků jsou na místě, neboť očekávání výše zmíněného a následné zjištění, že toto vše je v Grimgaru úplně či zcela absentováno, může přirozeně u nejednoho vyvolat pocit zklamaní. U mě však naopak. Postavy jsou vrženy do neznámého světa, ocitajíce se takříkajíc na stejné lodi coby looseři mající problém zabít byť jen malého goblina, na neznámý svět donuceny si tak zvyknout. Kromě cizího světa si však musí zvyknout také samy na sebe, aby nesourodá skupina dokázala působit soudržně; a právě budování vztahů mezi sebou, naslouchání si, snaha si navzájem přes averzi jeden k druhému porozumět, adaptace na dalšího člena či naopak vyrovnávání se se ztrátou jiného člena se podařilo tvůrcům zobrazit na jedničku. Vše působí přirozeně, uvěřitelně, plynule, netlačí se na pilu, ticho a nevyslovenosti zde rovněž plní funkci vyprávění, a spolu s tím, jak si mezi sebou postavy tvoří vazby, zvyká si na postavy i sám divák. Za další důležitý prvek vyprávění považuji to, že se zde v podstatě nenachází jediný hlavní hrdina, jenž by svými schopnostmi nebo zaměřením děje na svou osobu zastiňoval ostatní postavy. Máme zde sice postavu komentátora děje, Haruhira, ale ta má do skutečného „hrdinství“ více než daleko; oproti zbytku týmu neoplývá žádným zvláštním nadáním, děj kolem něj spíše jen plyne a z hlediska příběhové významnosti je na něj kladen stejný důraz jako na ostatní členy týmu, takže se zde naštěstí neopakuje problém schopnostmi přebujelé postavy, s níž by neměl divák žádnou potřebu sympatizovat. Pokud by však měl někdo pocit, že je Grimgar látkou vyžívající se jen v komentování perného života chudáků uvízlých v cizím světě, mýlil by se; spolu s pochopením ostatních členů skupiny se zlepšuje i duševní vyzrálost postav a jejich bojové schopnosti, což je nám názorně dokázáno v poslední, akčnější části seriálu. A připočteme-li k dosud jmenovaným pozitivům ještě velmi zdařilou kresbu i hudební doprovod, máme k dispozici skvělý chod, který jsem si dávkoval s velkou chutí každý týden. Dala by se mu sice vytknout místy poněkud úspornější, statičtější animace, stejně jako pár vokálních skladeb, které působily v daných scénách spíše rušivě, ale na výsledném dojmu – a finálních pěti hvězdách – to naštěstí nic nemění. Bude-li někdy vytvořena druhá řada, mohou se mnou tvůrci coby s divákem opět počítat. () (menej) (viac)