Réžia:
Seung-wan RyooScenár:
Seung-wan RyooKamera:
Mo-gae LeeHudba:
Jun-seok BangHrajú:
Jeong-min Hwang, Ji-sub So, Joong-ki Song, Jeong-hyeon Lee, Su-an Kim, Kyeong-yeong Lee, Min-jae Kim, In-woo Kim, Seung-hwan Shin, Dong-yeong Kim (viac)Obsahy(1)
Drama podle skutečných událostí líčí osudy korejských civilistů, kteří byli ze své země odváženi japonskými okupanty na ostrov Hašima. Tam byli muži jako pracovní otroci donuceni těžit uhlí v dole, zatímco zajatkyně sloužily japonským vojákům jako nedobrovolné konkubíny. Lidé se snaží udržet naději na přežití v tušení blížícího se konce války, ale čeká je ještě finální bitva. (ČSFD)
(viac)Videá (5)
Recenzie (36)
Jedním slovem WAU! Seung-Wan Ryoo po slušném Veteránovi a skvělé Berlínské Misi přechází z akčního žánru do Historicko-Válečného a natočil nejen nejdražší, ale zároveň nejlepší film z Koree, co jsem letos viděl. Hvězdné herecké obsazení je doslova pohlazení na srdci- Můj oblíbenec Hwang Jeong- Min s So Ji- sub a nová mladá bojově zdatná hvězda Song Joong-ki hrají neskutečně dobře. Film popisuje události drsného Koncentračního tábora, kde jsou Korejci nuceni těžit uhlí pod přísným Japonským dohledem na ostrově uprostřed Oceánu. Atmosféra je doslova strhující, správně špinavá a velmi beznadějná. K akci nemám absolutně žádné výhrady, je velmi rozmanitá a je jí spousta. Úžasné jsou výbuchy v Dolech, či perfektní bombardování z letadel a celéj film vrcholí půl hodinovým útěkem, který je nejen velkolepě natočený ( Hollywood může závidět), ale také velmi realisticky a syrově zobrazený, není nouze o mrtvé děti či ženy a hranice násilí dosahuje Korejského vrcholu( Orgasmů jsem měl při filmu nespočet) Do toho všeho silné emoce, kde jsem prořval půl filmu. Skvělá výprava, úžasný soundtrack, parádní akce, slušná porce násilí. Tomu říkám kur*va film. 95% ()
„UTEČU. A SE MNOU VŠICHNI KOREJCI TADY!...“ /// Tak takhle jsme tenkrát žili v uhelným dole na ostrově Hašima. Máme rok 1944 a Korejci dřou jak vo život… Deportace na asijskej způsob. Sice ne koncentrák, ale podobně zvrhlá záležitost – a vlastně dobrovolná… Trochu toho lidskýho týrání a příběh několika postav, kteří tenkrát makali dole v dole (a nebo někde jinde). Nečekejte nějakej Útěk ze Sibiře. Jde o víc. Minimálně o tu cca 15ti minutovou válku. Střílí se, dynamit a moloťáci bouchaj, kulky trhaj těla a děravěj hlavy… ale hlavně umírá se hrdinským způsobem. Hraje do toho Ecstasy of Gold, ale místo aby to bylo epický… no nevím… Asi že nejsu horník… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Fotr mi slíbil že neumře. 3.) Thx za titule „num71“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ * ()
Drsný film ze zajímavého prostředí - záběry z ostrova byly prostě parádní, skvělé herecké obsazení, dobře zvolená hudba, ale nějaké extra nadšení se nekoná. Bylo to moc dlouhý, že jsem v některých pasážích ztrácela soustředění. Herce vybrali mezi korejskou špičkou, hlavně Song Joong-ki s So Ji-subem předvedli skvělý výkon, jen Hwang Jeong-min mě v tom celkem štval, hlavně v první třetině. Zas hrál typ role, v kterých ho nemám moc ráda. I když jsem se do toho nedokázala pořádně zakoukat a místy to neudrželo mou pozornost, určitě je to kvalitní filmík, který stojí za zkouknutí. První půlka mi přišla taková rozjíždějí, druhá už byla skvělá, včetně závěrečného útěku, takže nakonec 3,5* ()
Koncentrovaná hrůza japonského koncentračního tábora na vlastní kůži, ostrůvek Hašima sloužil k těžbe uhlí a Korejci zde věznění poznali, zač je toho produktivita práce pod japonským dohledem. Naštěstí korejský odboj vyšle borce, aby je zachránili. Další velkolepý vlastenecký epos, který někdy značně drsným způsobem jitří rány 2 sv., to vážně 72 let po válce se musí točit tohle? Elitní filmové obsazení nemá až na výjimky moc prostoru něco hrát, uvidíte heroický boj, Joong-ki Song jako vůdce odboje, So Ji-sub má po delší době zajímavou roli ve filmu, bijec resistující autoritám mu sedí. Film, prý byl zamýšlen jako poselství, jak může válka učinit z člověka zvíře, tvrdí režisér. Já mám spíše pocit, že vyvolává intenzivní pocity nenávisti vůči Japoncům, byť tím neomlouvám jejich zločiny, kterých se prokazatelně dopustili (zejména vůči civilnám obyvatelstvu a ženám). Nějak se tím filmem, jeho brutalitou a syrovostí nedovedu srovnat, chápu, že tvůrce má prostě svobodu, dělat si co chce, ale tak nějak to na mě působí jako velmi nucené a vydírací. ()
Film registruji ✅ už dlouho, nemohl jsem se k němu odhodlat a nakonec, po shlédnutí, nevím, jak ho ohodnotit. Je to surové a brutální (i mentálně), jenže ona druhá světová válka taková byla a podmínky nuceně pracujících Korejců na ostrově Hashima zřejmě také. Jen je otázka, zda to lidé chtějí vidět. Ne, nelituju, že jsem se k tomu nakonec dostal. Spíš si kladu otázku, zda je ok dát 4* filmu, který vlastně není hezký. Trailer. ()
Galéria (51)
Zaujímavosti (2)
- K filmu se vážou i kontroverzní události, které mu reklamu rozhodně moc dobrou nedělají. 24. 6. 2017 se jeden z jihokorejských komparzistů nechal mediálně slyšet, že podmínky na natáčecím place jsou pro komparzisty a druhořadé herce naprosto katastrofální. Nejenom, že herci pracují denně dvanáctihodinové směny, ale dokonce nedostávají vyplacené ani minimální mzdy. To samo o sobě není vše, neboť skrytý zdroj uvádí, že komparzisté nemají právo ani na použití ochranných prostředků proti slunečnímu záření jako jsou sluneční brýle nebo opalovací krémy. To vše údajně pro co nejdokonalejší a nejvěrohodnější filmové prostředí. Zdroj také tvrdí, že jen vybraní komparzisté, spadající pod ochranná křídla režiséra snímku Seung-wan Ryoo, dostávají potravinové příděly, zatímco ostatní ne. Produkční společnost Filmmaker R & K pochopitelně potvrdila, že vše je jen výmysl a že se skutečností nemá nic společného. Jak to ale ve skutečnosti je nebo není, o tom ví jen lidé z místa dění. Samotný režisér snímku naopak vřele děkuje všem, co se na výrobě podíleli. "Dokonce i ti lidé, jejichž obličej jsem na úkor vzdálenosti nebyl schopný rozeznat, tak dokonce i ti byli skvělými herci, kteří do role vložili celé své srdce. Jsem jim za to opravdu velice vděčný, že se s takovou vervou vrhli do tak nesnadné situace, z níž ale nakonec dokázali vytěžit opravdu hodně. Všichni za to ode mě mají obrovský obdiv." (Conspi)
- Ostrov Hashima, japonsky nazývaný Gunkanjima (軍艦島), kde celý snímek vznikal, je skutečným ostrovem, dnes již opuštěným a chátrajícím pozůstatkem rapidní japonské industrializace. Zároveň je ale unikátním pro své několikaposchoďové chátrající budovy, divoce se rozpínající se vegetaci, zarůstající všechny stopy po lidském zásahu, a především pro svoji temnou historii. Ta byla surová, špinavá a uhelná, protože ostrov byl uhelnou žílou až do roku 1974, kdy byl všemi svými rezidenty, jichž v dané době bylo nad pět tisíc, takřka ze dne na den opuštěn. Uhlí zde bylo objeveno už v roce 1810. K rapidnímu těžebnímu procesu však došlo až o necelých sedmdesát let později díky akvizici japonské společnosti Mitsubishi Goshi Kaisha, která ostrov koupila, aby jej doslova vysála ze všech svých nerostných zásob, neboť jen za svého působení zde vytěžila necelých šestnáct miliónů tun černého uhlí. Některé podmořské uhelné vrty dosahoval hloubky jednoho kilometru. V roce 1916 zde společnost začala budovat vysoké betonové zdění, to vše jako prevenci proti mořským tajfunům a bouřím, aby začala následně dopřávat i svým lokálním rezidentům, kterým zde vybudovala kina, plavecké bazény, zábavní kluby, nemocnici, školu, obchody atd. Velký počet válečných zajatců, především čnských, se zde začal vyskytoval ale až během Druhé světové války. Jen za udávanou dobu zde našlo místo svého posledního odpočinku nad 1300 zajatců, mezi nimiž figurovala i jména korejských zajatců. Po tom, co šest a půl hektarový ostrov v roce 2002 společnost za symbolickou cenu předala pod správu města Takashiwa, které ale o tři roky později podlehlo jurisdikční správě města Nagasaki, náleží nyní ostrov pod správu japonské prefektury Nagasaki, která jej v roce 2009 oficiálně zpřístupnila veřejnosti. Ostrov, nebo jen jeho vybrané exteriéry, se ale objevují v celé řadě televizních i filmových zpracování. Za zmínku stojí snímek Skyfall z roku 2012, japonské zpracování komiksové adaptace Attack On Titan (2015), thajský hororový snímek Hashima Project (2013), dokumentární série kanálu History Life After People (2009) nebo nezávislý dokumentární snímek švédského režiséra Thomase Nordanstada, Hashima, Japan, 2002 (2002). (Conspi)
Reklama