Réžia:
Hajao MijazakiScenár:
Hajao MijazakiHudba:
Džó HisaišiHrajú:
Bin Šimada, Ičiró Nagai, Iemasa Kajumi, Miina Tominaga, Robert Clotworthy, Čika Sakamoto, Sumi Šimamoto, Tarako, Jošiko Sakakibara, Hóčú Ócuka, Rióko Jošida (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
KAZE NO TANI NO NAUSHIKA (Naushika z Údolí větru) je prvním ryze autorským filmem známého japonského režiséra animovaných filmů Hayao Miyazakiho. Děj se odehrává dlouho po velké katastrofě, nazývané Sedm ohnivých dnů, jež prakticky smetla celou tehdejší civilizaci. Lidé nyní žijí jen na několika málo místech (v knížectvích), která ještě odolávají rozšiřování tzv. Pustiny. I v takto vyhrocených podmínkách si tato lidská společenství spíše konkurují, než aby si navzájem vypomáhala. Na filmu, jehož hlavní hrdinkou je mladá dívka, je rovněž patrný silný ekologický podtext. Oba tyto atributy jsou, spolu s výborným technickým zpracováním, pro Miyazakiho filmy typické. (dbt)
(viac)Recenzie (396)
Zajímavé ekologicky post-apokalyptické téma. Miyazaki se válečných variací nezbavil ani v budoucnu. ()
Dílo, kterým se Miyazaki vznesl do vzduchu a zanechal pod sebou ostatní tvůrce anime. Vynikající příběh, který má spád a silnou ekologickou myšlenku. Po shlédnutí Miyazakiho nejznámějších filmů mohu jen potvrdit, že jsem neviděl jediný zbytečný, nudný, slabý film, který by mě neoslovil. Nadčasové a (nejen) japonskou kulturou ovlivněné příběhy, složité a opravdovější psychologické profily postav, akce bez přiblblého mlácení hlava nehlava, naopak s prostorem pro soucítění a toleranci… Na těchto příbězích tak vyrůst, snad není pozdě… ()
Hayao Miyazaki mě nepřestane překvapovat ve své originalitě a dokonalosti. Zcela právem srovnatelný snímek s takovými velikány jako Princezna Mononoke, či Cesta do Fantazie a v mnohém i lepší. Jedinečná hudba v jedinečném příběhu plném emocí, prostřednictvím něhož autor krásným způsobem vzdává hold skutečné matce přírodě. ()
Jedná se i postapokalyptický film ve kterém hlavní hrdinka princezna Naushika zachraňuje již tak lidmi zdevastovanou planetu. Bojuje proti znesvářeným stranám a snaží se umožnit hmyzím obyvatelům a rozšiřujícímu se pralesu obnovu ekosystému, který otrávil člověk. Oproti hrdinům "amerického typu" zasloužených 5* za citlivé ztvárnění a vyváženost a sílu příběhu. ()
Čekal jsem něco lepšího, hlavně ten konec mě vyloženě zklamal. Opravdu pohádka. ()
Na to, že jde o první autorský Miyzakiho film... smekám. Na několika místech je vidět, že zkušenosti s filmy chybí (občas nedotažené dialogy, na pár místech mi děj přišel složitě sešroubovaný, začátek až moc rozvleklý a nevysvětleno dost motivů a pohnutek postav). Na několika místech mi vadila i hodně výrazná hudba, na kterou nejsem u jeho pozdějších filmů zvyklá, začátek, kdy nás s prostředím seznámí pár Naušičiných myšlenek vyhrknutých do ticha mi přišel až moc stylizovaný a laťku trochu srazil i ten sladký happyend. I tak si ale film zaslouží 4 hvězdičky. Poselství je víc než jasné a jeho podání, které je pro Miyazakiho tak typické, až na těch pár vroubků, diváka uchvátí a trochu děsí zároveň. ()
Postkatastrofické filmy, natož pohádky s ekologickým akcentem obvykle moc nemusím, ale přeci jen, tadyhle ráda dělám výjimku. Akorát si člověk nesmí myslet, že se půjde dívat na idylický vánoční animák, jako se to stalo naší kolegyňce, která musela vydýchat, že je to přeci jen poněkud japonsky akční :) Pátá hvězdička je za příběh síly nenásilí a lásky, která všecko snese a je silnější než smrt. ()
Postapokalyptický psychedelický acid trip. Naušika mě zaujala silnou atmosférou s netradičními fantasy insekty, zajímavým prostředím a skvělou hudbou, až na těch pár míst, kdy ta hudba zněla jako z nějakého disca. Určitě velice povedený snímek, na pátou hvězdičku by to ale chtělo ještě něco menšího navíc, několik scén i konec byl dle mého názoru celkem předvídatelný. 83% ()
Nebýt poslední dvacetiminutovky, dal bych bez váhání tři hvězdičky. Ostatními komentáři (právem) adorovaný epický rozměr příběhu totiž částečně potlačuje identifikaci s hlavní postavou, jež je navíc svou propracovaností jediná, která si podobnou pozornost zaslouží. Mojí hlavní výtkou (kromě hudby, jež se po zklamání z Laputy povedla ještě méně), však měla být absence, u Miyazakiho filmů tolik obvyklého, WOW efektu, který se vyznačuje pokleslou čelistí a vytřeštěnýma očima diváka, ohromeného autorovou fantazií. Měla být, ale nebyla, neboť s příchodem Velkého Válečníka berou všechny námitky za své a do kolonky hodnocení přibývá jedna tučná hvězda. Mimochodem, víte, že v anglické verzi propůjčil postavě Asbela svůj hlas Shia LaBeouf? ()
Rozporuplné anime. I přes své nesporné kvality, pro mně, nejslabší Miyazaki. ()
Krásná a dojemná ekologická fantasy pohádka! Maestro Hayao Miyazaki svým prvním autorským filmem poodkryl, co od něj můžeme očekávat. Naušiko jako bílá holubice kličkuje mezi temnými dravci touhy po moci a nepochopení a nepřestává usilovat o záchranu svých blízkých a celé země. Dobrodružný a laskavý příběh o síle přírody a pacifismu je tak nádherně naanimován, až se tají dech; navíc je citlivě podkreslen výbornou hudbou. Samozřejmě, že se mu dá vytýkat jistá dětinskost, nesmyslné chování všech v kontrastu s dokonalou Naušikou, ale Miyazaki mě naprosto očaroval a vtáhl do svého světa. Silné čtyři hvězdičky. ()
Ok, animace, imaginace a vytvořený svět jako vždy na jedničku. Ale navíc skutečně nadupaný a kvalitní příběh. Děti musí plakat radostí. Chtěl bych být japonské baby a vidět tento snímek v 5, v 9 a ve 13 letech. Mazec.. 9/10 ()
Komu sa zdala o niečo známejšia Mononoke divná, ten sa neprestane čudovať nad geekovskou kombináciou ekológie, post-apokalyptického sci-fi a fantasy v Naušike. Keď mám pokračovať v porovnávaní, tak komplikovaná motivácia postáv čoby hýbateľov deja je rovnako dobre rozpracovaná v tomto filme ako v Mononoke, či v Ceste do fantázie, no hudba nie je tak úžasná, scenár má zopár chybičiek a ako celok nedokáže rovnako dojať. Napriek tomu ide stále o mimoriadne kvalitné dielo na úrovni 90%. ()
Kdyby šlo, tak dám víc hvězd:) Úžasná fantazie a s citem laděné varování, jak by to všechno mohlo dopadnout. Nejsou zde samozřejmě klasická evropská či americká "zelená klišé". ()
Cista krasa a nadhera. Ano, da se diskutovat o tom, ze dalsi Miyazakiho filmy byly o kousek lepsi, ci mely propracovanejsi charaktery, ale pro me je tento mistr anime na 5 hvezach u drtive vetsiny svych filmu a u Nausiky nelze jinak. ()
kdyby film skončil o nějaké 4 minuty dříve, neváhal bych jej označit za lepší, než je Princezna Mononoke. Naushika má větší spád a udržuje diváka i více v napětí. jinak typický Miyazakiho film, kterému nechybí ani ekologické zvěst. Lituju všech mravenců a brouků, co jsem kdy rozšlápl :). Hudba je povedená, zvlášť z dětského popěvku mi běhal mráz po zádech. Co však filmu kazí 100% hodnocení, je onen happy end. Na žádný film, co jsem viděl, se nehodí méně. Konec konců, Naushika není tak úplně pohádka pro děti, a závěr bez bez onoho dobrého konce by se IMHO hodil ke snímku více. Proto pouhých 90%. ()
Kdyby to neznělo tak nabubřele, napsal bych: "Miyazaki je Bůh!" ()
Vám, jež jste viděli Princeznu Mononoke (asi jediný Miyazaki, který běžel v našich televizích), bude tento příběh svým námětem, dějem i sympatickou hlavní hrdinkou připadat velmi podobný. Přesto je zde spousta rozdílů, za hlavní lze považovat dobu ve které se film odehrává. Zde je to "vzdálená budoucnost". A je oprovdu vzdálená, že si někdy připadáte jak na jiné planetě. Celkově je to ale nádherný film, jež nám nenásilně připomene jak je příroda zranitelná a zároveň silná. V mém žebříčku Miyazakiho se zařadil zatím na 1. místo. (Zrovna mě čeká Zámek v oblacích, tak uvidíme, jestli se tam udrží i poté :) P.S. (mírný spoiler) Ikdyž sem chlap tvrdý jako žula, konec mě (ale opravdu jen malinko :) rozplakal. 95% ()
Můj vůbec první film od mistra MIYAZAKIHO a ihned jsem se zamiloval. Jak do mistra, tak do Naushiky. ■ V postdřevních dobách českého internetu byla opravdová datová nálož sehnat japonské anime, protože čeští distributoři a majitelé kin však neměli nejmenší zájem, k jejich blbosti, aby se u nás prodávali a promítali pohrobci Japonského císařství, tak zbývaly jediné dvě možnosti: 1)) Za nehorázně přemrštěné ceny s trojitou vysokohorskou přirážkou a nehorázně přemrštěným poštovným si objednat film z Japonska. Zde byla výhoda, že Česko, díky tomu, že leží tak daleko od Japonska, spadalo do stejného regionu pro přehrávání médií, a tak nějak páni mocipáni držící si své licence, patenty, autorská, distribuční a jiná práva, předpokládali, že tudy jim jejich zisky utíkat nebudou. A našinec si kýžený titul mohl bez výčitek svědomí v klidu a v pohodě přehrát. Zde však nastával poměrně velký problém s tím, že pakliže se poctivý jedinec dobral až k tomu, že mu zásilka přišla v pořádku, tak jak se na titul podívat tak, aby mu rozumněl, protože lidí, co by rozumnělo japonštině, bylo ještě méně než těch, kteří rozumněli latině; a pakliže minoritní divák měl to štěstí, že titul byl vybaven anglickými titulky, tak mohl téměř skákat radostí do lustru, protože alespoň rámcově pochopit něco v angličtině je nepoměrně jednodušší než v japonštině... ("Ale to už je jiný příběh a ten budeme vyprávět jindy...") 2)) Sehnat si titul v temných zákoutích pavoučích sítí. Najít si nějakého lidumila, který zasadil semínko a o jeho rajské ovoce se chce podělit; a tak semínkáři, pomalu, ale jistě, sezobávali drobečky, někdy až neobyčejně úctyhodnou přerychlou rychlostí neuvěřitelných 2 kB, a pak, když mělo dojít ke sklizni, tak člověk byl tak radostí bez sebe, že mu někdy i slzička štěstí ukápla. A pak, vědomě uvědoměle, vědom si všech uvědomělostí, se o švěstičky ze své zahrádky milerád rozdělil se stejně postiženými jedinci. ■ Nyní zpět k samotnému filmu. Sledoval jsem jej, na dnešní poměry, na malém monitoru, kde obraz zabíral asi tak polovinu až dvě třetiny displeje, kvalita ripu byla otřesná, kostičkování se, tu více, tu méně, dostavovalo s témeř pravidelnou kadencí "ta ta ta ta ta", ale i přesto mne film hluboce zasáhl a studio JIBURI ve mně získalo fanouška (ano, vím, že oficiálně tam Naushika nepatří). ■ Co naplat, všechny filmy, na kterých se MIYAZAKI podílel, mají mnoho společných, či dokonce stejných prvků a podobenství a podobnost je zde čistě nenáhodná. Některé si mi líbí zcela, některé méně, některé trochu méně, jiné jsou zajímavé tím či oním, ale ani jeden mi nepřijde špatný a už vůbec ne zbytečný. Jestliže mi některý ze současných tvůrců připadá také tak jedinečný, jako Hayao MIYAZAKI, tak například Makoto SHINKAI. ■ Jestliže jsem psal, že Naushika z Údolí větru byl můj první film od MIYAZAKIHO, tak to je prostě fakt, který si už neodpářu, ať se podívám kdykoliv na jakýkoliv jeho film, vždy bude Naushika moje poprvé. Stejně jako moje poprvé od Wese CRAVENA byl film A Nightmare on Elm Street, moje poprvé od Alfreda HITCHCOCKA bylo Psycho, moje poprvé od Makota SHINKAIE byl Byôsoku 5 senchimêtoru a moje poprvé od mistra Yasujirô OZUA byl překrásný Tôkyô monogatari. ■ Velká škoda, že manga, kterou celou dekádu MIYAZAKI vydával, nedošla svého naplnění v anime seriálu, to by mohl být skutečný klenot, neboť všechna ta krása, sci-fi fantasy a nevyřčené mystyčno se prostě nemohlo do necelých dvou hodin vejít. ■ Zde si opět neodpustím malou vsuvku. Když jsem Naushiku, Rapyutu, Totora, Kiki, Porca, Shizuku, Mononoke, Chihiro viděl poprvé, ale i podruhé, potřetí, tak jsem měl takový neodkladný pocit, že ty filmy by si zasloužily hodinu navíc, některé dokonce i další dvě hodiny, ale to je jen můj vlhký sen... ■ Všechny MIYAZAKIHO hlavní hrdinky jsou vesměs to samé, všechny děti jsou vlastně úplně stejné, osudy jsou si velmi podobné, animátorsky de facto totožné, ale přesto a vlastně zároveň i proto, mám jeho filmy tak rád, mají svůj styl, svou jedinečnost, svou poetiku, svou strukturu. ■ Sugoi. () (menej) (viac)