Réžia:
Hajao MijazakiScenár:
Hajao MijazakiHudba:
Džó HisaišiHrajú:
Bin Šimada, Ičiró Nagai, Iemasa Kajumi, Miina Tominaga, Robert Clotworthy, Čika Sakamoto, Sumi Šimamoto, Tarako, Jošiko Sakakibara, Hóčú Ócuka, Rióko Jošida (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
KAZE NO TANI NO NAUSHIKA (Naushika z Údolí větru) je prvním ryze autorským filmem známého japonského režiséra animovaných filmů Hayao Miyazakiho. Děj se odehrává dlouho po velké katastrofě, nazývané Sedm ohnivých dnů, jež prakticky smetla celou tehdejší civilizaci. Lidé nyní žijí jen na několika málo místech (v knížectvích), která ještě odolávají rozšiřování tzv. Pustiny. I v takto vyhrocených podmínkách si tato lidská společenství spíše konkurují, než aby si navzájem vypomáhala. Na filmu, jehož hlavní hrdinkou je mladá dívka, je rovněž patrný silný ekologický podtext. Oba tyto atributy jsou, spolu s výborným technickým zpracováním, pro Miyazakiho filmy typické. (dbt)
(viac)Recenzie (396)
Miyazaki opět i zde hýří fantazií. Není co dodat. Nápadité a některé i krásné potvůrky, sympatická hlavní hrdinka. Všiml jsem si i několik podobenství s naším světem: rozšiřující se pustina (u nás pouště), vše spalující netvor (u nás zbraně hromadného ničení). Jen ten konec se podle mého moc nepovedl. Pointa byla dobrá, ale mě by se možná víc líbilo nějaké méně šťastné vyvrcholení celého děje. ()
Ze všech japonských animovaných filmů mě nejvíc zaujala právě Naušika. Nejsou zde v Japonsku tak časté pokusy o infantilní humor, nelogické zápletky ani pokusy o citové vydírání. Naušika se nesnaží zalíbit za každou cenu, spíš mi přijde taková euroasijská. Je zde násilí ale žádná brutalita. Detailně vykreslený postkatastrofický svět a opravdu dospělá(!) animace dělají z této scifi pohádky špičkovou záležitost. Ač anime nemusím, na slabších 5* to je. ()
Krásná animace a dokonalá hudba (dynamická jako ze staré počítačové hry i nádherné klavírní skladby), ale hlavně strhující a úchvatný příběh s poselstvím. Postapo, ekologie, středověká fantasy, tanky a extrémní entomologie. ()
Řeklo by se ekologická agitka (příbuznost s Princeznou Mononoke je zjevná), ale to by to nesměl být Miyazaki. I v tomhle svém raném filmu se dokázal většinou vystříhat banalit a hlavně už tenkrát vykouzlit okolo hlavní myšlenky naprosto fascinující svět úžasných jevů, tvorů a legend. Je tu méně ohlasů japonské mytologie, zato mi leccos připomínalo estetiku new weird. Animace je v Miyazakiho novějších filmech logicky dokonalejší, ale příběhu a gejzírům autorovy fantazie to nic neubírá na kráse. 90% ()
Opäť geniálne a opäť majstrovského dielo od H. Mijazakiho. Všetko je v dokonalej harmónii (silní („reálny“) príbeh, charaktery postáv, hudba, réžia)! Nemám k to čo dodať. Je to potrebné vidieť a zamilovať sa do Naušiky a do Ohm!!!! Osobné hodnotenie: 100% (*****) ()
Zatraceně!!!! Nebýt monumentálně přepísklé třetí třetiny, tak by se jednalo o anime klenot tisíciletí. Takový start se švihem, kouzlem a proporcemi si může přát každý film, vážně! Po prvních dvaceti minutách jsem se zamiloval do neopakovatelně překrásného prostředí, které je samozřejmě typicky mystifikované alá Hajao Mijazaki . Divák nerozumí všemu a vo tom to je, protože on nechce rozumět. Ta hravost a fantazie rozjezdu jsou opravdu klenotnické a silné, jenže, pak se věci mění a snímek míří spíše do pole akce. To neříkám, že je špatně, naopak na fantasy válku každý čeká, ale pro mě toho bylo na anime až příliš. Mijazaki měl nástřel a na tu dobu vytvořil opět hluboké dílo, které nezaujalo svojí podstatou jen mé oko, jenže toto se nestalo jeho vrcholem, ovšem i přesto jedním z ceněných drahokamů. Druhá věc, která mi hodně vadila byla hudba. Na hudbu v anime filmech se těším vždycky, protože, právě v tomto žánru působí nejsilněji a tady se místy nedala poslouchat. To ovšem odpouštím, kvůli tomu, že na rok 1984 toho chci až příliš. Jinak se jedná o silný příběh, klasicky podaný se vší vervou a formátem, který opět říká - ,,mohli by jsme se nad sebou zamyslet, nežli bude pozdě...." - 8/10 - ()
Naušika je dalším zářným příkladem obrovského talentu a umění Miyazakiho. Na svoji dobu výborná animace, unikátní zajímavé prostředí a poutavý příběh o světě sužovaném zkázou, kterou zapříčinil sám člověk. Z toho všeho je cítit antimilitaristická, pacifistická a proekologická nálada, která je pro některé Miyazakiho filmy (jak sám zjišťuji) typická. Někomu to může vadit, někomu zase ne... Já osobně nemám nic proti těmto věcem, pokud jsou dobře zasazeny do příběhu a nejsou tam jako pěst na oko, což Naušika splňuje se vším všudy. Jeden z nejstarších, ale o nic méně kvalitních animovaných snímků z dílny již zmíněného Miyazakiho a studia Ghibli, kteří patří mezi veterány a mistry animované tvorby a převážně filmu. - 100% ()
Zatímco v jiných světech z Mijazakiho filmů jsem si užíval takřka každou vteřinu, z prostředí tohoto snímku mi bylo dost divně. Příroda zastupována obřím hmyzem mi byla krajně nesympatická a pomalu jsem si přál, aby tentokrát vyhráli zlí lidé a raději vše kolem zničili. Největší bizár pro mě ovšem byla výzbroj samotných lidí, kteří se přepravovali ve vyspělých pojízdných či létajících prostředcích, zatímco na sobě měli středověká brnění a při boji tasili kovové meče. ()
Jakožto člověk s chorobnou hrůzou z hmyzu a pavouků je pro mne nemyslitelné, že bych k jakékoliv šesti-a-více-nohé kreatuře cítil cokoliv jiného, než strach a znechucení. Tenhle film mě ale přesvědčil o opaku. Společně s Cestou do Fantazie se dle mého názoru jedná o nejlepší Miyazakiho film (prozatím). ()
“Throwback Thursday #25” - letošní květnové čtvrteční throwbacky budou patřit Miyazakiho tvorbě a začal jsem s Naušikou. Ta zároveň byla mým prvním setkáním s Miyazakiho tvorbou vůbec. V Naušice se praotec anime věnuje konfliktu člověka proti přírodě, vyzdvihuje důležitost ekosystému a ukazuje nesmyslnou lidskou krutost vůči všemu živému. Tyto motivy jsou zasazené do postapo budoucnosti, která se nese v duchu steampunku. Miyazakiho animace samozřejmě neodpovídá dnešním standartům, ale přehledně dokáže vyobrazit jak emoce postav, tak velké bitvy lidských armád. Nejlepší pasáže filmu jsou ale průzkumy broučího ekosystému. Úspěch filmu vedl Miyazakiho k založení animátorského studia Ghibli. Viděno na Netflixu. 4* ()
Naprostá většina japonských animáků se mi nelíbí a Naušika z Větrného údolí je toho zářným důkazem. 42% ()
zajímavá kombinace sci-fi a ekologie, u které ale musím trochu pohanět tu u většiny vychvalovanou hudbu - mě tak úžasná nepřišla...z Miyazakiho filmů má asi nejblíž k Laputě, i podobným složením hrdinů...ale jelikož jsem to viděla až po ní, už mi to trochu vadilo. Navíc, pro mě Miyazakiho nej filmem pořád zůstává Cesta do fantazie :) ()
Poetický pohádkový příběh o světě, který postihla katastrofa. Jenže jak už to bývá, ne všechno je ztraceno a naděje na záchranu stále existuje. Problém je v tom, že ne všichni jsou ochotní se touto cestou vydat... Zatím nejlepší Miyazaki, co jsem viděla. Kouzelná atmosféra, výborná hudba a animace za těch pětadvacet let vůbec nezestárla. Jak už je zvykem, je příběh plný fantazie a různých nápadů - mně osobně se nejvíc líbila linie s Ohmu, obrovskými zvířaty, která se dají zkrotit obyčejnou píšťalkou - ale když se rozzuří, nic před nimi neobstojí... Narozdíl od Cesty do fantazie je ale stále v popředí příběh a ne jednotlivé epizody. Všechno pak vyvrcholí ve velkolepém finále, které sice celou dobu čekáte, ale stejně ho prožíváte spolu s postavami. Pro mě nádherný zážitek. Jasných 5*. ()
Strom do sebe načerpá jed a pak se rozpadne v písek. Líbilo se mi spojení lidské rasy s hmyzem. Hmyz je opravdu vládce naší planety. Takže dobrý. ()
Nie som žiadny veľký fanúšik žánru, takže ma to moc nepohltilo, ale ani nesklamalo. Old school animácia sa už moc nevidí a je to škoda. Sem tam mi vadila zvolená hudba, ale ako celok pekná rozprávka, ktorú by som ale zniesol o pol hodinu kratšiu. ()
První anime, které jsem kdy viděl - a proto i nejlepší! ()
La la lalalalalala la lalala la. Myslím, že jsem ještě neviděla tak krásný postkatastrofický film. Možná je to tím, že zde na nás nekřičí z každého obrazu americká vlajka a zkácená Socha svobody, ale také je možné, že je to proto, že nikdy ještě film o tomto tématu nepůsobil tak přirozeně. Prostě svět, kde do sebe vše do nejmenšího detailu zapadá. Neustálé války, strach ze smrti a síly přírody. Zároveň však i soužití, pokora a smíření se s osudem. Na pozadí pohádky hluboké téma, díky kterému děti pochopí a dospělí se zamyslí. Krása. ()
Fantasy se vším všudy. Kam na ty nápady ten Miyazaki chodí. Jeho představivost bych si rád na chvilku půjčil. Obrovský rozmanitý svět plný různých prapodivných stvoření uchvátí stejně jako silný příběh a sympatická hlavní hrdinka. Hudba z dílny Džó Hisaišiho opět parádní. Velice silný filmový zážitek. ()
"Planeta se zlobí / dítě mesijáš". Krásně udělané, jímavé. Z mého dnešního pohledu až obehrané enironmentální téma (ale bohužel stále aktuálnější). Z podobného soudku viz např. Evangelion, Blue Gender, Gin'iro no kami no Agito, FF Esence života). ()
Naprosto netuším, co napsat, protože bych asi musel dost přehnaně chválit. Poprvé jsem viděl ve francouzském znění, z čehož jsem moc neměl. Tedy měl, skvělý vizuální dojem a výbornou hudbu. Ovšem co si tam žabožroutili, to mi bylo záhadou a mohl jsem jenom vzdáleně odhadovat. Trvalo to nějakej ten pátek (tak patnáct let?), než jsem se k tomuhle skvostu dostal znovu. A váhám, protože když si připočtu i atmosféru a dívám se na to zpětně, nějak nenacházím negativa. Možná jen že by to mohlo bejt o pár hodin delší. Nechápu, že to někoho mohlo nudit, ale já nechápu víc věcí. Stále váhám a brouzdám svými dosavadními hodnoceními. A vidím. Vidím, že jsem jaksi rozhazovačný, co se hvězdiček týče. Takže nakonec asi není co řešit, tady prdnu pět a jdu se stydět za některá svá dřívější hodnocení. Rozhodně nejlepší film za poslední dva roky, už se teším na souseda Totoro. ()
Reklama