Réžia:
Juraj HerzKamera:
Jiří MacháněHudba:
Petr HapkaHrajú:
Ondřej Pavelka, Anna Maľová, Julie Jurištová, Josef Kemr, Juraj Kukura, František Filipovský, Přemysl Kočí, Růžena Rudnická, Lubomír Černík, Josef Somr (viac)Obsahy(1)
Potulný student Martin se přihlásí, že uzdraví princeznu Adrianu, která trpí podivnou nemocí. Netuší, že princezna je v moci mocného čaroděje Aldobrandiniho, který si připravuje omlazovací elixír z krve devíti lidských srdcí. Podaří sa Martinovi čaroděje porazit?
Film měl společný rozpočet, a také částečně dekorace, se snímkem "Panna a netvor". V ateliéru č. 6 na Barrandově vytvořil architekt Vladimír Labský multifunkční dekoraci, která byla po úpravách využita rovněž při natáčení filmů "Panna a netvor", "Tajemství Ocelového města" a "Kočičí princ". (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (217)
Tady se Juraj Kukura pěkně "vyblbnul" , jako děcko , když jsem to viděl , jsem měl z něj pěkný vítr. Po tom co zde předváděl s těma očima , musel šilhat ještě pěkných pár dní. Jinak je škoda , že se nezachovala nějaká lepší kopie , protože toto dílko je sice občas reprizované některými našimi televizemi , ale obraz je vždy fakt otřesný. ()
Tohle se má vážně pouštět dětem? ()
Hudba: Petr Hapka....Neznám hezčí hudební provedení k české (i když hororové) pohádce. Prostě nádhera... Dlouho jsem ten film neviděl, ale melodii si pamatuji pořád, doufám, že ho budou zase brzo dávat. ()
Hustý! Dětem za trest, když zlobí, dospělým pro potěšení. ()
Podle mě totálně geniální pohádka, kterou jsem naposledy viděla jako dítě a moc ráda bych si to dala znova. Mrazivá hudba která podtrhuje strašidelný podtón pohádky, která vlastně tak úplně není pro malé děti. Vždycky jsem se u ní hrozně bála, ale pouštěla si jí pořád do kola... pořád mám v mysli ten sál na konci a tělo rozpadající se v prach ()
Zajímavé pohádkové zpracování od Juraje Herze. Není to sice jeho Panna a netvor - ale i tak zajímavá skoropohádka. Jako pohádku bych toto dílko nenazvala - dodnes si pamatuji na srdce v divné lahvi , a na Juraje Kukuru v záporné roli. Ovšem jako dítě jsem tento kousek nechápala, proto ty tři hvězdičky - pro zaškatulkování do pohádky, která vlastně pohádkou není. ()
Tato pohádka ve mě nastolila mnoho otázek: Když to byla pohádka, bylo tam nějaký ponaučení? Nebo aspoň nějaká odpověď, proč se to vlastně odehrálo? A ta princezna byla hodná nebo zlá? Co tam dělal ten pán se psem na konci? A bylo tam něco jako kolize, krize a peripetie, nebo jen úvod a závěr? ()
Pohádky v českém prostředí jsou ve většině veselé, rozverné... Juraj Herz je však pojímá po svém a rovnou v horrorovém a bohatém výtvarném provedení. Vzpomínám si, jak jsem tuto pohádku vnímal jako malé dítě - šilhající černokněžník Aldobrandini, děsivý pochop Přeučil na černé bárce, ples umrlců, to bylo něco dosud nevídaného. Dnes si film vychutnávám i po jiných stránkách. Geniální hudba P. Hapky (krom ústředního motivu lásky a hororového bálu v podsvětí je to též atmosférická hudba v noci na zámku, když Martin s šaškem čekají na půlnoc), důmyslná kamera (viz např. záměrné rozostření v rokokovém zámku velkovévody) a také skvělé kostýmy. Herecké výkony jsou vysoko nad průměrem (Kemr, Filipovský, Kukura). Památný výrok Josefa Kemra "Děti, tyátr začíná". ()
Jo tak u tehlé pohádky sem byl jako malej posranej strachy.Pepa Herzů zase jednou ukázal že umí točit opravdu hrůzostrašné pohádky.Herecké výkony jsou velmi dobré a obzvlášť Ďuro Kukura si svou roli hnusného čaroděje Aldobrandiniho užívá.A když k tomu připočtu vynikající hudbu Petra Hapky a pár nezapomenutelných scén např:bál,síň času,anebo poslední fáze života Aldobrandiniho tak jsou to velmi silné čtyři hvězdy. ()
..tak tohle se tedy určitě nedá označit jako pohádka, ale jako horror.. ..sice to nemá takovou atmosféru jako Panna a netvor, ale přesto se zde dočkáme značné dávky napětí.. ..sice se to rozbíhá dosti zvolna, ale tak od půlky už to nemá chybu.. ..krásně ponuré prostory podzemního světa, děsivý ples nemrtvé šlechty, démonický hrabě Aldobrandini- a vše ještě parádně nakopnuté skvostnou hudbou Petra Hapky. Bohužel hlavní hrdina student Martin- Ondřej Pavelka je prostě bez jakéhokoliv charisma a ještě ke všemu takové budižkničemu.. ..a o princezně raději nemluvit.. To hlavní záporák hrabě Aldobrandini je ůplně jiný level..!! Samozřejmě i smutný šašek František Filipovský a principál potulných herců Josef Kemr svými výkony určitě obohatí celkový dojem. Pan Herz je prostě asi nejlepší mistr hrůzy československých luhů a hájů, v tom se mu nikdo nemůže rovnat.. ()
Hodně dlouhou dobu jsem nějak podvědomě míjel slovenské nebo "poloslovenské"" filmy a byl jsem pěknej vůl. Dokazuje to i Deviate srdce, které snad jediné může konkurovat legendární Panně a netvorovi. Atmosféra by se dala krájet, princezna, kterou chce hlavní parchant předělat na mumii a příšernej tanec mrtvý/živý osádky hradu, všechno dobře. Film jsem poprvé viděl při léčení jedný silvestrovský kocoviny a dodneška nevím, z čeho mi tehdy bylo víc špatně. Herzova geniální taktovka na tom ale asi měla dost velkej podíl ! ()
Někomu budu připadat až úchylná, ale já miluju pohádky všeho druhy a tahle ze škatulky hororopohádky je geniální :) ()
3* za film, čtvrtá za hudbu. ()
Možná nejděsivější pohádka mého dětství.Zvláště ta hudba je strašidelná.Z toho mám noční mury do dneška.Je to větší horor než Harry Potter.Ti herci jsou ovšem vynikající.Třeba František Filipovský je jak z filmu To. Takové pohádky dnes už natočit nikdo neumí...když se dívám na současné vánoční výtvory,chce se mi zvracet.Poslední dobrá byla Anděl Paně. ()
Odporna radoby pohadka. Ted uz chapu proc jsem ji nikdy nevidel - rodice mne asi chteli teto hruzy usetrit. Martin se chova uz od zacatku jako idiot, jez mu ani nechcete fandit a princezna se dleocekavani ukaze jako namyslena husa. Pribeh je priserne nudny a celkove dost o nicem. To vse zabaleno do ponure hororove atmosfery delajici z tohoto filmu paskvil na hrane hororu a pohadky. V dnesni dobe by to byl jiste sakra propadak. ()
Jedná velká depka od začátku do konce. Ale stylová. Skvělí herci, zejména František Filipovský, hrůzostrašné záběry, přiléhavá Hapkova hudba. Mám prostě rád pohádky, které se odlišují - a o této to platí dokonale. ()
Příběh v podstatě jen o tom, že smetánka na zemi je stejně odporná a zvrácená jako ta v podzemí (což je dosaženo mimo jiné obdobnou snovou atmosférou světského šlechtického sídla), a zlo nelze porazit, protože princezna (která nestojí za záchranu) i její rodina vzápětí dobrovolně podlehnou další stejně slizké kreatuře (nějaká inkarnace předchozího padoucha vzhledem k tomu psovi?). Myšlenka zajímavá, ale ztvárněná překvapivě málo působivě. Pohádka to rozhodně není, spíš pokus o jakousi filosofickou úvahu. Kdyby zde byl kontrast pozitivního světa nahoře s temným dole a další klasické rysy pohádky včetně skutečného morálního poučení na závěr místo pouhého depresivního konstatování neměnnosti světa a lidských povah, mohl to být v rámci žánru docela úspěšný snímek. Takto působí jako nepříliš vydařený a plytký horor. Vidět tento film v dětství, asi bych se bála, protože cesta do podzemí jistou strašidelnou atmosféru má a Přeučil vypadá dostatečně morbidně. Nicméně nemohu se rozhodnout, zda to celé bylo opravdu strašidelné, nebo spíš jen nechutné, a to místy až na hranici trapnosti, což platí zvláště pro postavu Aldobrandiniho, který byl občas k smíchu (Divím se, že Kukurovi to šilhání nezůstalo). Chyběl mi skutečný obsah. Hlavní hrdina byl nevýrazný trouba, který nedokáže z vězení utéci ani za pomoci pláště neviditelnosti, a i po útěku z něj na sebe odpovědné orgány upozorňuje, jak jen může. Nemluvě o tom, že na svou lásku si v podzemí vzpomene jen jaksi náhodou, a jakmile je venku z nebezpečí, tak na ni vzápětí bez problémů opět zapomene. Je prostě těžké mu fandit, a to nemám nic proti Pavelkovi obecně. Byl vedle Kemra a Filipovského, kteří dokázali svým umem vyniknout i v tomto díle, jeden z mála, kdo působil aktivně. Většina ostatních (ještě s výjimkou Lohniského) jakoby se jen mátožně ploužila a odříkávala text. Prvních 40 min v prostředí herecké společnosti diváka téměř unudí k smrti, příběh je plný nelogických momentů, závěr neslaný nemastný, vychvalované úvodní titulky z mého pohledu hloupé, kamera špatná, o estetičnosti záběrů nelze většinou vůbec hovořit (navíc je polovinu času taková tma, že divák nevidí ani postavy, natož co se na obrazovce děje) a hororové prvky jsou přepálené, působí to tak nějak samoúčelně a na efekt. Nejlepší složkou zde byla hudba. Deváté srdce tak ukazuje, že krása Panny a netvora není dána jen výtvarnou představou režiséra, kterému je obvykle veškerý úspěch snímku přičítán, nýbrž spoluprací mnoha dalších lidí a faktorů, mezi nimž hraje zásadní roli nádherný text Hrubína v Hofmanově úpravě a síla a nadčasovost samotného příběhu. Jakmile je na to Herz sám, zbyde jen ona vizuální stránka a snaha vyvolat strach prostým nakupením co největšího počtu odpudivých prvků. O tom ostatně svědčí i většina zdejších oslavných komentářů s čtyřmi hvězdičkami a výše, které zmiňují pouze hororový nádech a nic víc. Myslela jsem původně, že udělím přece jen nějakou tu hvězdičku za neobvyklost a odvahu, ale to bych nesměla bezprostředně po Devátém srdci shlédnout pohádku O Janovi a podivuhodném příteli. Ve srovnání s detailní scénaristickou propracovaností Rážova filmu, kdy i mnohé věty řečené mimochodem mají větší význam, než se na první pohled zdá, jeho hloubkou příběhu, tajuplnou atmosférou, přesvědčivými hereckými výkony většiny postav, dostatkem citu, krásnou kamerou s jednoznačně promyšlenými záběry a barevností, mystickým závěrem a samotným silným moudrem na konci, se náhle Herzův snímek jeví takřka jako kýčovitý brak. A s obsazením, o jakém se dnešním tvůrcům může jen zdát, i jako trestuhodně promarněná šance. Proto raději nebudu hodnotit hvězdičkami. Viděno jednou, shlédnout znovu už necítím potřebu. () (menej) (viac)