Réžia:
Anne Zohra BerrachedKamera:
Friede ClauszHudba:
Jasmin ReuterHrajú:
Julia Jentsch, Bjarne Mädel, Johanna Gastdorf, Emilia Pieske, Maria Dragus, Karina Plachetka, Barbara Focke, Martin Reik, Florian Kleine, Wolfgang Zarnack (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
24 týždňov - druhý hraný film režisérky Anny Zohry Berrached - je príbehom televíznej komičky Astrid, ktorá so svojím empatickým priateľom čaká dieťa s Downovým syndrómom a srdcovou vadou a zvažuje, či si ho napriek lekárskej vážnej prognóze ponechá. Autorka vo svojom emotívne vypätom filme zručne kombinuje bolestivý naturalizmus a jemný humor a prostredníctvom feministickej perspektívy vypovedá o človeku tvárou v tvár desivej morálnej dileme. (Film Europe)
(viac)Recenzie (40)
Strašně smutný a silný příběh o rozhodování jednoho lidské života. Ale jaký by ten život vůbec byl? To nevíme a hlavní hrdinové také ne. A proto je to rozhodování tak těžké. Myslím, že tohle je noční můra všech budoucích rodičů. Pokud jde o to, vůbec nesoudím, jak se lidé v tomto případě rozhodnou, je to jenom jejich věc a myslím si, že to ani nikomu soudit nepřísluší. Já si teď říkám, že vím, jak bych v takové situaci jednala, ale zároveň si myslím, že to neví nikdo, pokud se do ní nedostane. (Což se modlím, aby se nikdy nestalo.) Film je podán velmi realisticky a výkony hlavních hrdinů jsou výborné. Těhotným ženám doporučuji, aby se tomuto filmu zatím raději vyhly. ()
"Někdy příroda takové věci udělá." Mít, či nemít? Nebo vzít, či nevzít? To je oč tu běží a tak tento velmi mocný příběh populární komičky, které došel humor každého diváka doslova vtáhne pod svou hladinu jako vodní vír, aby ho na povrchu nechala nadechnout jen jeho chladná intermezza doprovázená studenými tóny hudby, která posouvají děj vpřed. V samotném úvodu filmu pak divák zastihne již těhotnou hrdinku při jejím vystoupení, jak žertuje o nevýhodném postavení gravidních žen ve společnosti, ale snímek uzavírá scéna z rozhlasového studia, kde s moderátorem Astrid po opuštění porodnice rozebírá citlivé téma potratů. Film ovšem současnou společenskou situaci nekritizuje, avšak nabádá k zamyšlení se nad všeobecným odmítáním všech prenatálních situací. Ze snímku lze však také pochopit, že jediným způsobem jakým jde rozhodovat záležitosti partnerů, bude tento: "Když budeš chtít ty, budu chtít taky. Jestli ne, potom ani já." ()
nejdřív jsem si říkala co to asi bude....ale konec vzal grády.Za sebe si myslím že to bylo to nejlepší rozhodnutí které Astrid navzdory velkému psychickému tlaku učinila..Julia byla ve své roli úžasná.Emotivní role pro ni asi byla těžká ale zvládla ji na jedna. ()
Spoločenská téma, ktorá rozdeľuje ľudskú spoločnosť na tri tábory vo všeobecnosti – interupcie nenarodených detí. Ide o otázku, v ktorej má právo rozhodnúť iba žena, partner ženy alebo dokonca spoločnosť? Po nedávnych protestoch a situácii v Poľsku asi najaktuálnejšia téma, ktorá je živá aj na Slovensku. Režisérka sa rozhodla rozoberať pohľad na túto otázku iba v rámci rodiných vzťahov a spoločenský pohľad na túto tému sa tu nerieši, čo je pre slovenského našinca škoda. Nech už ste akokoľvek štastný a spokojný vo svojom živote podobne ako Astrid, hlavná hrdinka príbehu, so svojím druhom a malou dcérou. Toto je niečo, čo vami zamáva, akokoľvek sa rozhodnete a ovplyvní všetkých navôkol, či už si dieťa necháte alebo nie. Začiatok filmu je veľmi energický ako život hlavného páru, ale po oznámení, že čakajú chlapca s Downovým syndrómom a srdcovou vadou, dostáva trhliny a z filmu sa vytráca život a na plátne dominujú sivé a studené farby. Rozhodnutie nie je prvoplánové a hlavný pár je dosť silný na to, aby sa dokázal vysporiadať s touto situáciou, ale ako plynie čas ich rozhodnutie je plné otázok, strachu, pochybností a koniec je emočné peklo, ktoré by som neprial zažiť žiadnemu páru. Film, ktorý sa vám dostane pod kožu a rozvíri v hlave po záverečných titulkách toľko myšlienok, že vám potrvá chvíľu, kým sa dostanete naspäť do reality. Veľmi silný film a Nemci po Toni Erdmanovi znova bodujú a že nemecký film je vraj mŕtvy. 8/10 ()
Výmluvný název 24 týdnů odpovídá počtu týdnů těhotenství stand-up komičky Astrid. Hlavní postavy (Astrid a Markus) řeší dilema, zda si ponechat dítě za předpokladu, že bude mít s největší pravděpodobností Downův syndrom s přidruženou vážnou srdeční vadou. Snímek díky tomuto tématu otevírá mnoho dalších otázek, přičemž některé předkládá explicitně, jiné pouze náznakem. Jeden velký otazník visí nad tázáním se po tom, do jaké míry slouží současná medicína (prenatální diagnostika) člověku a jak ovlivňuje jeho rozhodování. Složitost celé situace, která je ve snímku rozehrána, spočívá pak v tom, že je zde přemýšlení nad tímto existenciálním dilematem ponecháno plně na člověku, čímž vzniká obrovské utrpení a břímě pro oba partnery. Otázka Boží existence, která mohla toto uvažování více prohloubit, je zde bohužel pouze naznačena. I přesto na snímku oceňuji, že do samotného finále počítá s oběma možnostmi a ukazuje divákovi klady a zápory, které mohou přinést obě rozhodnutí. Tísnivou atmosféru snímku umocňuje technicistní pohled na celou problematiku z lékařského hlediska, aby vzápětí ukázal, že člověka nelze objektivizovat. Film se dotýká i ožehavých otázek jako je právo ženy na potrat vs. otcovství. Líčení procesu přijetí rozhodnutí Astrid ze strany Markuse bylo pro mě jedním z nejsilnějších momentů snímku. I přesto uznávám, že by bylo zajímavé sledovat, jak tato volba ovlivnila dále jejich partnerství. *V případě zájmu o tuto problematiku doporučuji český dokument Nejtěžší volba. ()
Drastický film, který rozhodně není pro každého. Ale rozhodně dovede diváka k obrazovce připoutat, přestože se místy může zdát trochu rozvláčný, možná je těch vzájemných pří a hádek trochu víc a opakují se, ale to patří k životu. Neseděly mě ovšem ty dvě genderovské maminky toho jednoho dítěte v inkubátoru, ale to byla maličkost. Druhou trapnou scénou byl ten kostel... Není rozhodující, že zde je hrdinkou populární kabaretní komička, to jen zpestřuje příběh, který by rozhodně byl trochu méně poutavý, kdyby šlo o bezejmennou ženu z lidu. Je těžké připustit, že náš potomek bude mongoloid. Ale je to ještě snesitelné. Ale když zjistíme, že trpí v podstatě neléčitelnou srdeční vadou, kterou sice lze operovat, ovšem s vážnými riziky, ale dítě bude přesto celý život závislé na trvalé celodenní péči, jaký to bude život i pro něho? Astrid se rozhodla určitě správně... Jak bychom se zachovali každý z nás - protože to skutečně může potkat každého, v roli rodiče či prarodiče, na tom nezáleží... ()
Pro mě je tento film silný, ale dvěma způsoby. Trailer působí naprosto dokonale a odzbrojil mě natolik, že jsem ho sledoval několikrát v řadě nebo když jsem se potřeboval naladit na určité události v mém osobním životě. Film jako takový na mě nepůsobil. Ano, je to neskutečné drama s naprosto jednoduchým dějem, ale jak mě dostala upoutávka, tak mě následně film malinko zklamal. Rozhodně ho celkově hodnotím pozitivně a stojí za to se na 24 týdnů podívat. Dva roky jsem čekal na české titulky, jelikož slovenské opravdu nemusím a chci si užít film naplno. Německo umí a dokázalo to zase. Počet hodnocení: 262 ()
40% - komentář 20ti slovy: Asi jsem nějak emočně vyprahlý, já bych měl jasno hned. Konec je jediná "silná" část a to předtím "nudná" předehra. ()
Vynikajuci nemecky film 24 tyždnov bez priklas ukazuje situaciu ,ktoru si väčšina z nas boji aj predstavit.Komička Astrid zisti že dieta ktore čaka bude mat na 98% downov syndrom a aj rodenu srdcovu vadu.Astrit bude musiet riešit dilemu spolu s manželom či ist na potrat alebo si dieta nechat.Dieta v pokročilom štadiu tehotenstva musia najprv lekari usmrtit a žena ho nasledne porodi mrtve,čim sa kontroverznost celej situacie značne zvyšuje.Nikto by nemal Astrid za jej rozhodnutie sudit pripadne odsudzovat lebo nikto z nas nevie ako by sa na jej mieste zachoval.Režiserka sa spolu s hercami ktory predvadzaju velmi kvalitne vykony postarala o intenzivny filmovy zažitok. 80%. ()
Velmi realistický film, skvěle zahraný, ale ani na chvilku jsem se nedokázal vcítit do hlavních hrdinů, protože já bych stejné rozhodnutí učinil hned dvě sekundy poté, co bych se dozvěděl, že budoucí dítě bude postižené. Takže to hodinu a půl dlouhé váhání hrdinů jsem prostě nepochopil a ty emoce, o něž se tvůrci snažili, šly mimo mě. Ale každý jsme jiný a je mi jasné, že člověk jiného založení by se rozhodl opačně. ()
Skvělé napsané, a taky skvěle zahrané drama o postojích a rozhodnutích, které nikdo nechceme dělat. 85% ()
Astrid a Markus jsou manželé a né přátelé,to jen tak na okraj.Mají spolu dceru Nele a čekají další dítě s Downovým syndromem,kde dítě má mít špatné příznaky už v počátku se srdcem a na Astrid a Markusovi je,jestli si dítě nechají či ne.Němci prostě dramata umí a herecky musím říct,že vynikal snad ještě víc Bjarne Mädel.Vůbec nevadí občas delší rozvláčenost snímku,protože víceméně hned od té hrozné zprávy jste jako divák hned na trní a sledujete DRAMA.Příběh pojednává tím před a né až po onom zákroku,což by určitě mohla být taky zajímavá story,ale i to by se vešlo do jednoho filmu.Zas chápu režisérku,že chtěla jít až na samotnou dřeň právě v moment před rozhodnutím.90% ()
Vo svojej podstate veľmi zaujímavý snímok s veľmi psychologicky zložitým námetom, ktorý ale mohol byť uchopený viac pútavejšie hlavne pre diváka. Film ponúka akúsi sondu do duše matky, ktorá rieši životnú dilemu, na ktorej konci je rozhodnutie, ktoré je sčasti správne a sčasti nesprávne. Škoda, že to nebolo zrežírované trošku lepšie, ale naopak hudobne to bolo krásne a melancholické. Nič pre citlivejšie povahy. 60 % ()
Hroznej odšťavňovač tenhle film. Ze začátku jsem se přitom několikrát i od plic zasmál, postavy sršely humorem a optimismem. Postupně se ale propadaly do zoufalství a ten závěr byl fakt vyhrocenej. 95 % ()
Absolventský snímok!!! Kokos!!! ()
Já mám dojem že je v tomhle flicku všechno obráceně. Nechápu jak se může někdo vědomě rozhodnout přivést na svět postiženého člověka. Od začátku filmu jsou slyšet úvahy typu "My jsme silný, my na to máme, my se s tím vyrovnáme". Ale copak nikdo z nich nevidí že to není o nich, že to není test co oni vydrží a s čím se vyrovnaj? Tohle je o člověku, kterýho přivedou na svět postiženýho, kterej už předem dostane do ruky namíchaný karty který nevyhrávaj. On bude obětí jejich rozhodnutí. To mi přijde jako vrchol arogance, sobectví a egoismu. A pak ještě to že místo aby šla na potrat hned, tak ještě dva měsíce počká aby drama nabylo na síle...hnus... ()
Myslela jsem, ze budu plakat od zacatku do konce, ale bud jsem necita nebo ty emoce ke mne nedoputovaly, lehce jsem slzela az v poslednich 10 minutach. ()
Moc hezky zpracovaný film, který poukazuje na to, co si nikdo z nás nepřeje a na co se bojíme jen pomyslet. Podaří se vám konečně otěhotnět a najednou se dozvíte, že miminko není zdravé. A nestačí jedna choroba- ono se k tomu přidá něco dalšího? A jste na rozcestí, kdy musíte vykonat nejhorší rozhodnutí ve svém životě. A ať se rozhodnete jakkoliv, žádné rozhodnutí není to správné a každé rozhodnutí je nesmírně těžké. A rovněž také budete určitými lidmi odsouzeni tak jak tak. Opravdu krásný film. Na konci jsem už jen plakala, plakala a ještě jednou plakala. Velice silné téma. Doporučuji se na to podívat a udělat si vlastní názor. ()
Výborne zahrané, výborný scenár, a pritom jednoduchá ale ťažká téma. Som prekvapený lebo po katastrofálnom T. Erdmanovi "akože" artový, až tak že ho nominovali na oskara!? (WTF!) som neveril, že by nemci dokázali natočiť dačo vážne ale toto ma odrovnalo. V jednoduchosti je krása. Super ()
Reklama