Réžia:
Juraj HerzScenár:
Jindřich ŠvehlaKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Karel MarešHrajú:
Josef Laufer, Jitka Molavcová, Miloš Kopecký, Věra Křesadlová, Petr Čepek, Petr Novák, Václav Štekl, Josef Dvořák, Michal Herz, Petra Janů, Jiří Datel Novotný, Eva Brožková, Vlasta Kahovcová (viac)Obsahy(1)
Muzikál o středověkém dobyvateli ženských srdcí. Na středověký hrad samolibého rytíře (Miloš Kopecký), obklopeného patolízalskými poddanými a milostnicemi, přijíždí toulavý trubadúr a bouřlivák Engelbert (Josef Laufer) se svou loutnou. Chlubí se, že pozná se zavřenýma očima podle vůně vlasů dívku, co s ní při loňské návštěvě strávil noc. Zkouška proběhne, hradní pán nechá „testovat“ i vlastní ženu (Jitka Molavcová-dvojrole hradní paní a děvečky z kuchyně) a trubadúr ji pozná. Ale ctí její pověst a raději sázku a s ní i svou loutnu prohraje. Engelbert však rozvrátí ustálené pořádky hradní společnosti. Ve verších objeví malodušným velikost, nesvobodným svobodu, utlačovaným ženám lásku. Po střetnutí s hradním pánem znovu odchází, zanechávaje za sebou svobodu a lásku v srdcích lidí. V postavě hradního šaška vystupuje Petr Čepek, v roli sluhy Jonatána Josef Dvořák. (Česká televize)
(viac)Recenzie (21)
U hudby by se nikdy nemělo říkat nikdy a možná to platí všeobecně. Sám jsem už mockrát vstoupil v úžasu a s pokorou do vod, u kterých jsem dříve tvrdil, že je vždy obejdu obloukem. Většinou za to mohl malý rozhled a nezkušenost mládí. Pepík Laufer byl pro mně ikona sedmdesátých a osmdesátých let. Frajírek s doutníkem, který si i v komunismu hrál na cosi víc. Znal jsem od něj hlavně tu jeho hymnu kamioňáků. V devadesátkách pak jeho postava u mne dostala ještě tvrdší zásah po poslechu písně Díky vám statečný rozvědčíku. Tím u mne skončil. Když pak byly v Plzni první Slavnosti svobody a Honza Vyčítal se dozvěděl, že tam má Laufer jet také, zavolal mu a řekl prý: Pepíku, hele...sem fakt nejezdi... No, nedivím se. Jenže přešel čas a já se trochu ponořil nasycen předokupačním bigbeatem do naší pop music přelomu šedesátek a sedmdesátek. A zase jsem na Laufera narazil. A to jako na velmi talentovaného zpěváka i tanečníka s poděděným francouzským šarmem. Už od prvopočátků bylo vidět, že se odlišuje od našich tehdejších celebrit. Dnes jej velmi uznávám a proto mne velmi zaujal tento muzikál. Už jsem to tu psal vícekrát. Pod pojmem muzikál se dnes předvádí lecos a kdejaká socialistická zombie je chrlí jak na běžícím pásu. Těmi opovrhuji. Ale pak tu jsou kousky co stojí za vidění a toto je jeden z nich. Středověký muzikál - tak to stojí v titulcích. Já bych řekl starší brácha Noci na Karlštejně a nazval bych to Svadbou na Kosti. Ano točí se to na hradě, ano je tam snaha aby to bylo dobové, ale se středověkem to nemá společného nic a už vůbec ne písně a hudba. Laufer tam běhá v čemsi co pčipomíná punčocháče přepásené koženými slipami s obrovskou sponou. Miloš Kopecký má zase zrcátkové legíny, které by v osmdesátkách z nejednoho majitele udělaly krále discoparketu. Jinak to ale nebylo tak zlé a na hradních interiérech, dubových stolech osvícených svícemi, s pečeněmi a kalichy vína není zas co zkazit. Písně byly opravdu krásné a i sama zápletka. Celý muzikál se mluví ve verších což mu dává punc starobylosti. Škoda, že to nebylo v barvě. Nikdy jsem nemusel J. Molavcouvou. Tady si střihla dvojroli a byla zde opravdu krásná. Písničky jsou poplatné sedmdesátkám a i když v nich nechybí loutna, harfa a flétny, řádí se v nich na bicí, baskytary a to zhusta. Chvilkami jsem měl dokonce pocit, že ve vladařově komnatě zpívá dav : "Ááá, ááá, ááá, ááá! Ani pustý krok, Zolchar, Nána, Vlkop, Sex, červi se rozlezou, bič boží, bič boží, bič boží je vyžene! :-). Ne vážně, nezpívat Molavcová a grupa ve svých volných šatech a košilích se vztaženýma rukama vzhůru v gotické cimře, ale někde na pláži s pomalovaným VW Camperem za zády, je iluze hippies dokonalá. Od hororového zádumčivého Herze dost zajímavý počin! Dávám za 4 přivonění k vlasům dam. * * * * ()
Příšerně unylé popíkové písničky, které ani příliš nekorelují s dějem, sázka, která nedává sebemenší smysl, blbý příběh, podivně hrající Josef Dvořák, zbytečná dvojrole, nemající žádný význam a nic moc Josef Laufer. Nebylo na tom asi vůbec nic dobrého a je velmi dobře, že to zcela zapadlo. Zlatá Noc na Karlštejně a to jsem ji nikdy rád neměl. Prosím Českou Televizi, aby to už nikdy neopakovala. ()
S Engelbertem je to těžké, na jednu stranu má vyborné herecké obsazeni a atmosféru středověkého muzikálu, ale na druhou stranu možná cenzurní sestřih uškodil ději a přiběhu. Navíc mi do středověkého prostředí neseděly všechny písně. Jsou velmi silné tři hvězdy a nevylučuji, že se někdy vratí na slabé čtyři. Nevyhnu se ani porovnaní s Noci na Karlštějně, která je zkrátka lepši. ()
Je to běs, je to běs, chce se zvolat s klasikem. Aneb Juraj Herz si vyzkoušel také muzikál a v některých okamžicích to opravdu stojí za to. Zvláště pak ti „hippies“ v čeledníku; nebo nejméně šaškovský ze všech šašků v podobě Petra Čepka; nebo náhle se zjevivší nohsled Petr Novák. A mimochodem, ježto Karlštejn si zabrala barevná a královská společnost, zde hraje Kost a Křivoklát. ()
Film se zajímavým příběhem i pěknými písníčkami. Závěrečná scéna filmu je více než povedená - mnich se ptá toulavého Engelberga: tak co si koupíš za ty peníze? A Engelberg mu odpovídá písní: Koupím si boty na další cestu, koupím si mračna nad hlavou, z pavučin šije mi vítr vestu, šat pro moji duši toulavou... Krásná píseň o volnosti a tuláctví. ()
Galéria (4)
Zaujímavosti (3)
- Texty k písním napsal Viktor Dusil. (sator)
- První verzi filmu vedení ČST neschválilo z důvodu drastických scén. Došlo na stříhání, všechno, co bylo jen trochu zajímavé, muselo jít pryč. Ale ani to nestačilo: náměstkyně ústředního ředitele ČST Milena Balašová vydala zákaz spolupráce televize s režisérem Herzem, který trval 14 let. (raininface)
- Natáčelo se na hradech Kost a Křivoklát. (M.B)
Reklama