Réžia:
Amando de OssorioScenár:
Amando de OssorioKamera:
Miguel Fernández MilaHudba:
Antón García AbrilHrajú:
Tony Kendall, Helga Liné, Francisco Nieto, Bárbara Rey, Luis Induni, Silvia Tortosa, Ángel Menéndez, Sergio Mendizábal, Javier de Rivera, Loreta Tovar (viac)Obsahy(1)
Loreley (Helga Line) žije po staletí v jeskyni u řeky Rýn. Jakmile je měsíc v úplňku, mění se v bestii podobnou plazům a dostává chuť na lidskou krev. Když z nedaleké školy začne mizet jedna mladá dívka za druhou, vydává se lovec jménem Sirgurd (Tony Kendall) zabít toto monstrum. (Chatterer)
Recenzie (21)
Barevné, kýčovité, naivní, ale postraší.(max.50%) ()
V dnešní době by tenhle film příliš neobstál, ale vzhledem k době vzniku musím říci, že byť je příšerka gumová, tak je šikovně skrývána kameramanem, že dokáže i slušně napínat svým pařátem, kterým trhá na kusy především pěkné ženské ( Prsa, srdce ), máme zde tedy i obstojné gore a o pěkné ženy také není nouze. Nenudil jsem se, nestyděl jsem se a netrápil jsem se, tedy čtyřhvězdí na místě. 70% ()
Amando de Ossorio pohrávající si s germánskou mytologií nezapomíná takřka nic ze svého templářského umu, ale kvalit slepoušů nedosahuje. I přesto se jedná o kvalitní zářez do mohutné větve španělského eurohorroru. Více: http://blog.obitus.cz/2008/06/amando-de-ossorio-las-garras-de-lorelei.html ()
Další perfektní atmosférický horror z raných 70. let španělské kinematografie ... Ossorio sice trochu uměle kombinuje mytologii a mysticismus s obyčejnou vyvražďovačkou, ale prostě to funguje. Příšera trhá krásný ženský i chlapy (ti už tak krásní nejsou ... ) na kusy svýma pařátama, vytrhává jim v detailních gore-záběrech srdce z těla, vizuální stránka a atmosféra je přímo úchvatná, holky zde hrají taky moc pěkný ... No a to, že příšerák je trochu "gumovej" mi v rámci věku filmu vůbec nevadilo. Protože ho Ossorio většinou šikovně schoval někde za rohem, ve křoví či za dveřma ... Výborná španělská horrorová labůstka, která svým věkem jen získává ... ()
Po upírských čarodějnicích si Ossorio odskočil také do jednoho německého městečka poblíž Rýnu, kde nechal řádit mytologickou kreaturu Loreley. Ta pro své věčné mládí potřebuje mladou krev, takže takový dívčí internát přijde určitě vhod. Roztrhané kozy a vyrvaná srdce nevypadají vůbec špatně, horší už je to s gumovou maskou monstra. Rozpočet filmu dělal nula celá nula, takže příšeru ukazuje režisér jen střídmě, v křovinách, po většinu času si ale vystačí s jejím pařátem trhající své oběti. Atmosféra jinak slušná. Co ale vysloveně bere dech, je krása Silvie Tortosy ztvárňující Elke. Božská. ()
Kouzelný horror vycházející z poetiky Hammeru. Část filmu se odehrává v jakoby časově neurčité době, připomínající 18.-19.století. Jen obří nákladní lodě, plavící se za doprovodu melancholických tónů po řece, a motorka připomenou, že se jedná o století 20. Černý kočár s rudými závěsy skrývající tajemnou postavu se naopak jakoby vyloupne z temného středověku. Španělé sáhli po germánské mytologii - Lorelei (v závěru se proměňující ve valkýru), Sirgurd ( evokuje Siegfrieda), poklad Nibelungů, Valhala, Wotan... - a namíchali báječný koktejl romantiky, tajemna, krve a dobrodružství. Ženy jsou zde krásné, gore efekty patřičně šťavnaté (za vytrhávání srdce a leptání kyselinou by se ani sám velký Fulci nestyděl) a bestie se ukáže jen na tak dlouho, aby nepůsobila komicky. Legenda o Lorelei je zde připomenuta i jako příběh známý v básnickém podání Heinea Heinricha. Bazén s dívkami a hudba doprovázející záběry na internátní školu jsou připomínkou uvolněných 60.let. Konec jsem čekal trochu jiný, ale takhle to je asi nejlepší. ()
Jašterička Lorelei rada sa čvachtajúca v rieke Rýn a v rozpáraných hrudníkoch svojich nevinných obetí, už po stáročia vychádza na povrch z jaskyne ako prízrak napĺňajúci svoj osud monštra. Cez deň panensky krásne stvorenie sa počas prvých mesačných lúčov razom premieňa na šupinatú gumovú beštiu, ladne sa zakrádajúcu do ženskej internátnej školy za čerstvým mäsom. Lovec Sirgurd, najatý ochranca krásnych a šantiacich študentiek v plavkách, prípadne v nočných košieľkach vystavujúcich na obdiv svoje štíhle postavy pri každej príležitosti, legende o ženskom žabákovi neverí. Namiesto toho, aby sa záhadnej Lorelei pobehujúcej po okolí pozrel na zúbky (čo keby predsa), sa jeho jazyk vo voľnej chvíľke preplieta v jej ústach. Všetko má svoj čas, aj zabitie beštie :-) ### Úsmevný horor, v ktorom nie je núdza o amatérske scénky, podivné správanie sa postáv, krásne ženy a jednoduchú zábavu na úkor nedokonalosti myšlienky. Čím viac bude prístup diváka ku Las Garras de Lorelei otvorený a tým pádom viac prístupný lacnému béčku, tým bude zážitok v rámci možností aspoň za niečo stáť. P.S. musím povedať, že 3* dávam ako divák, ktorý tento postup naplno aplikoval. Ak by to tak nebolo, nájsť chyby a výčitky by nebol vôbec žiaden problém. ()
Tentokrát nemůžu souhlasit s hodnocením mých hororových kolegů. Pochválit lze maximálně gore a pěkný ženy. Jinak mě to vůbec nebavilo a neoslovilo. Měl jsem co dělat abych u toho neusnul. 2hvězdy ()
Ve stejném roce, ve kterém natočil Amando de Ossorio třetí (a zřejmě nejslabší) film o nemrtvých templářích a ultra-levné béčko o upířích čarodějnicích, Night of the Sorcerers, se pochlapil a natočil i výborný Las Garras de Lorelei... Příběh je inspirován starověkým mýtem o krásné dívce žijící v jeskyni pod Rýnem... V noci se dívka mění v krvelačné monstrum (dosti podobné monstru z Creature from the Black Lagoon), které napadá bezbranné lidi, aby jim vyrvala srdce z těla, které potřebuje sníst, aby prodloužila svou vlastní existenci... Las Garras de Lorelei je skvělý film, ve kterém se kombinuje napětí s erotičnem a pěknými gore scénami... Je sice fakt, že by ve filmu mohlo být mnohem víc odhalených těl (přece jenom se podstatná část filmu odehrává na dívčím internátu), ale co už, člověk nemůže mít všechno... Každopádně všem fanouškům eurohororů 70-tých let musím tenhle kus (už jen pro skvělou atmosféru) doporučit... ()
Během natáčení Ossoriových geniálních templářů si natočil tohle lehce opomíjené béčko. Já osobně čekal trochu víc ale to jen kvůli kvalitě templářů. Tohle se samozřejmě nevyrovná ale i tak je to zábava. Monstrum je sice celkem gumové(i když vidíme spíše jen pařáty). Film je celkem krvavý a narozdíl od templářů dost má dostrychlý spád. Konec sice trošku zklamal a některé scény jsou blbé jak pěst na oko. Ale i tak solidní podívaná. ()
Che, tak to je brak braků! Španělé točí na motivy německé mytologie! Barevné, kýčovité, naivní, pitomoučké, trapné atd.! Nicméně, asi zatím nejlepší z Ossoriových filmových odpadků. Je třeba dát si nejméně tři piva, či litr vína, vypnout mozek a dívat se na gumového ještěra, která drásá vyštafírované slečny, jež má chránit neohrožený Tony Kendall (ve skutečnosti italský herec Luciano Stella). Z hlubin Rýnu vystupuje (pouze plavkami oděná!) Lorelei v podání Židovky Helgy Sternové, která se tu ovšem - kupodivu - nesvléká. Zábavné na tomto filmu je rozhodně právě to, co je nechtěné. Zaslouženě za tři... ()
Pôsobivé... Armando de Ossorio poňal legendu o čarokrásnej siréne Lorelei, sediacej na útese nad Rýnom a navádzajúcej lodivodov do zradných skál, vskutku svojsky a pretvoril zlatovlasú Lorelei v šupinatú obludu, ktorá sa počas splnu zakráda do blízkej dediny a trhá jej obyvateľov na franforce. Pozoruhodné je aj to, akým spôsobom preniesol tento mýtus do prostredia 70-tich rokov a ako sa pokúsil existenciu bájnej bytosti racionálne objasniť za pomoci vedy (rádioaktívna dýka to istí...). Ten scenár popravde nestojí za nič a v podstate iba naoko zastrešuje hromadu gore scén, brutálnych mordov a prítomnosť pekných dievčat, ktoré de Ossorio potreboval zakomponovať do filmu. Mne sa však takáto forma prznenia germánskej (resp. gréckej) mytológie vcelku pozdávala. ()
Mě ty Ossoriovi hammerovské pokusy moc nebaví. V tomto případě je děj zasazen do Německa, kde v okolí rýna straší za úplňku přerostlá žába s obříma zubama. Atmosféra nic moc, maska potvory víceméně nebyla vidět (což bylo asi dobře), přiznat musím pár hezkých holek a pobaví i hispánský Sigurd. Vůbec strkat do germánského prostředí ty španělské typy byl úlet. Ale jinak mě tenhle brak ničím neupoutal. 30% ()
CITÁT - Její srdce zmizelo................... ()
Chuťovková atmosféra a obstojné gore v tomto prípade nestačia. Príbeh sa vlečie a postráda určitú dynamiku. Vražda stíha vraždu, noc sa stíha s nocou. Nič výnimočné. ()
Trošku odľahčenejší Ossorio, miestami trošku rozprávkovejší, v kontraste s, na svoju dobu, až prekvapivo grafickým gore. Kopa krásnych žien, krásne prostredie malého historického mestečka, štipka humoru. Skvelý, svižný, veľmi zábavný eurohoror. ()
Gumové monstrum a gumová uříznutá dlaň proti kvalitním gore detailům, které zvlástě vynikají na nahých tělech krásných slečen. Musím se přiznat, že když si pustím film od Ossoria, tak očekávám další BLIND DEAD, ale to je ode mě zřejmě hodně nefér. Proto se u LORELEI'S GRASP tentokrát nad Amandem slituju a nadělím jeho gumárnickým orgiím tři hvězdy. ()
V roce 1824 napsal Heinrich Heine krátkou básničku Lorelei, v níž v podstatě přenesl řeckou legendu o sirénách do německého prostředí a s motivikou německé lidové písně vylíčil příběh krásné víly, jež svádí rýnské lodníky do záhuby. Dělal co mohl, aby dosáhl maximální jemnosti německé romantiky a aby dal německému jazyku dal co největší krásu a hudebnost ("dý gipfls des berges funklt in ábendzonenšajn" zrovna moc hezky nezní, ale v němčině se o moc dál nedostanete). Ossorio mu na to kašle. Ze stejného motivu dělá napůl amatérský, ale za to pořádně brutální horror s troškou erotiky, spoustou krve a tématem sice debilním, ale originellním. Krásná Lorelei, která v básničce poklidně "celá ošperkovaná češe si zlatý svůj vlas" ("ýr goldenes gešmajde blicet, zí kamt ýr goldens háááááár") je v jeho versi docela pěkná žábodlačka, která vyžaduje spousty obětí (pohledné studentky v plavkách - vůbec, jinak než v plavkách ženu v tomhle filmu skoro neuvidíte -, které má hlídat hrdina filmu), občas někoho zahryzne (v detailu; na poloamatérský film jsou gore efekty velice slušné). Debilní scénář (přestože má několik zajímavých prvků, např. vysloveně refrénový charakter vražd) nesmím brát tak vážně. Technická kvalita, herecké výkony a atmosféra jsou víceméně na brakovém standardu, hudba (= taková německá odrhovačka na Heineho text) ale hluboko pod ním, šíleně mne štvala. Autor si navíc zjevně představuje Německo jako zemi vyvinutých blonďatých číšnic s hektolitry piva v rukou, vousatých intelektuálů a krásné "porýnské" krajiny (= řeka Alberche ve Španělsku, do níž je prostříháno pár záběrů na autentický Rýn z cestopisných dokumentů, však to znáte). A uznáte, že v takovém prostředí horror nevykouzlíte ani ze směsi motivů německé romantické poesie a klišat béčkových horrorů sedmdesátých let :-) Čtyři hvězdičky dávám proto, že podivnější a zároveň geniálněji ujetou literární adaptaci asi prostě nejde natočit, ryze objektivně je to na dvě až tři. P. S. Roztrhané ňadro v druhé vraždě je výborné, igelitová kůže ve třetí a čtvrté vraždě je naproti tomu vážně debilní, v podstatě totéž platí o plastelínové spálenině v páté vraždě, šestý pokus o dvojvraždu je zase zkažený dementním střihem. Jinak jsou morbidity vesměs imitace tržných ran na krku a obličeji, sice kvalitně provedené, ale postrádající originalitu. P. P. S. Opravdu byl takový problém dát na rekvizitu houslí struny, když už na ni ten herec musí hrát? Struny stojí pár korun a jejich natažení trvá asi deset minut ;-) ()
Dnes bychom se takovémuto filmu vysmáli. I pro střih a hudbu. Nebýt násilných napadení, byla by to vlastně mytologická pohádka dávající na odiv krásu ženského těla. ()
Přestože mám staré horory v oblibě a jsem proto ochoten tolerovat jakoukoli technickou nedokonalost, v tomto případě musím konstatovat, že Las Garras de Lorelei je film NEOBYČEJNĚ ŠPATNÝ. Po obsahové stránce se jej nezdráhám označit za čistokrevný brak, protože samotný fakt, že se otírá o germánskou mytologii, mi tedy rozhodně nestačí. Scénář je tak zoufale prázdný, že mi chvílemi přišlo, že prostě sám režisér nevěděl, co chce točit a spoléhal čistě jen na charisma hlavního hrdiny, kterého nechal bezúčelně toulat se krajinou a očumovat holky (které jsou ve filmu přímo výstavní, to se zase musí nechat). Kapitolou samou o sobě je postava Lorelei – v ženské podobě běhá po pláži v bikinách, přičemž její koketování s hlavním hrdinou je neskutečně stupidní a vůbec celá jejich love story zavání laciným kýčem. Ne, tenhle film se v mém případě do černého prostě netrefil a před odpadovým hodnocením jej zachrání jen na svou dobu docela odvážné gore. ()
Reklama