Réžia:
Ferzan OzpetekHudba:
Andrea GuerraHrajú:
Margherita Buy, Stefano Accorsi, Serra Yilmaz, Erika Blanc, Carmine Recano, Gabriel Garko, Filippo Nigro, Andrea Renzi, Giorgio Gobbi, Elisa Morucci (viac)Obsahy(1)
Antonia, úspěšná a pohledná mladá Italka, která pracuje s pacienty nemocnými AIDS, přichází o svého manžela, kterého hluboce milovala. A to hned dvakrát. Nejdříve tragicky zahyne při přecházení vozovky a aby toho nebylo málo, vzápětí se Antonia dozvídá, že jí byl už sedm let nevěrný. Život citově zraněné a podvedené Antonie se otřásl v základech a ona podvědomě cítí, že cestu zpátky jí pomůže najít jedině odpověď na otázku: S kým a proč ji Massimo podváděl? Při svém pátrání po dívce či ženě jménem Mariani se dostává až do bizarní komunity přistěhovalců, homosexuálů a transsexuálů, v níž se jen těžce orientuje. Překvapením však zdaleka není konec - onou manželovou milenkou byl totiž ve skutečnosti muž, gay jménem Michele.
Drama tureckého režiséra, žijícího a pracujícího v Itálii, Ferzana Őzpeteka vstupuje do tajemství, tolik typického pro oscarového Španěla Pedra Almodóvara a mělo by oslovit všechny, komu se líbí jeho filmy resp. snímky Philadelphia a Než se setmí. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (23)
Tohle není jen další film o homosexuálech a lidech, kteří žijí svůj život alternativním způsobem. Tohle je něco daleko víc. Je to velmi citlivě natočené drama o lidských bytostech z masa a kostí se všemi jejich tajemstvími, hlubinami a vlastními světy. Je to film o přátelství, naplnění života a fungování v něm podle svých představ. Film se spoustou krásných myšlenek, hromadou pravdivých až dojemných okamžiků a špetkou humanity. Srovnávat Le Fate Ignoranti a Almodóvarovy počiny je nesmysl. Almodóvar je daleko syrovější a smyslnější. S Ozpetekem jsou si blízcí snad jen tématicky. Příběh alespoň pro mne byl velmi silný a rozhodně nesouhlasím s tím, že po odhalení manželova milence se ve filmu už nic neuděje. Naopak, tam pro mne film skoro začíná. Skvělé herecké výkony, výborná hudba, která dotváří naprosto přesně atmosféru, jenž mezi touhle neotřelou komunitou panuje. Filmový zážitek, který řadím mezi jedny z největších. A díky za ten nádherný závěrečný obraz s nerozbitou sklenicí... ()
Viděla jsem lepší filmy o tématice sexuální odlišnosti. A viděla jsem dost filmů, kde člověk zjišťuje, že vůbec nezná nebo neznal člověka, který s ním sdílel život, stůl a postel. Ale způsob, jakým Víly dávají oboje dohromady, se mi líbí. Není to nic nápadného nebo dech ukrádajícího, ale čas vám to taky neukradne a možná vás i přinutí přemýšlet nad tím, kolik věcí je úplně jiných, než jakými se nám zdají být. Srovnávat to s Almodóvarovými a dalšími podobnými filmy zejména z románské kulturní oblasti mi nepřipadá šťastné, člověk se zcela zbytečně utopí v analýzách a srovnávání, zatímco má možnost snažit se spolu s hrdiny udržet se na hladině ve vlnobití pravdy a popření, přetvářky a touhy po štěstí, viny a smíření. ()
Antonia ztratila manžela...třikrát. Zemřel, pak přišla na to, že měl milenku a potom se z milenky vyklubal milenec. Příběh s ohromným potenciálem, který by ždímal kapesníky. Bohužel režisér, byť se očividně snažil dostat do Almodóvarovy rudé a modré, skončil u béžové a šedé. Příběh je skvělý, zpracování bezradné. Jako by nevěděl jak příběh uchopit a jak protnout životy postav. Antonie mi tak bylo líto, ale její utrpení mi bylo docela cizí. Hudba mnohdy neseděla (úvodní scéna z muzea). Bohužel takovéhle "maličkosti" pro mě film zbrzdily. Jako by byl Ozpetek rozhodnutý film natočit a pak si řekl, že ubere páru, aby se někdo náhodou neurazil... ()
Mnohdy si jen namlouváme že dobře známe své blízké, ale kdo skutečně jsou, to nám uniká. Hrdinka filmu Le Fate Ignoranti, Antonia, se až po smrti svého manžela dozvídá, kdo vlastně byl muž, kterého milovala a vedle kterého žila patnáct let. Snímek zkoumá, zda je správné lhát těm, které milujeme, za cenu, že s vědomím pravdy by nás oni milovat přestali. Také nám ostatním pomáhá vžít se do životů minorit v našem okolí, zejména té homosexuální. To byl také zřejmě účel tohoto filmu, přiblížit tento dnes již všední svět těm druhým, často nezasvěceným. Přesto myslím, že jsou lepší filmy, zabývající se vzdorem gayů vůči neohleduplnosti a zaslepenosti okolí, například film Before Night Falls, biografický film Juliana Schnabela o kubánském spisovateli Reinaldu Arenasovi, pronásledovaném kvůli své orientaci totalitním režimem na Kubě. Po technické stránce je Le Fate Ignoranti trochu nevyvážený film. Musím pochválit povedenou hudbu. Herecké výkony byly až na občasné světlé chvilky Margherity Buy a Stefana Accorsiho nepřesvědčivé. Film působí celkově poněkud neupřímně, což částečně vyvažuje zručná režie a několik světlých okamžiků ve scénáři (Hikmetovy básně, nerozbitá sklenka). Film není ničím provokativní, pokud jste tedy alespoň trochu tolerantní člověk, a citlivému divákovi může mnohé říct. Mě Le Fate Ignoranti zaujal a nebojím se ho doporučit. ()
-5* tohle je můj nejoblíbenější Ozpetkům film, tak by bylo škoda ho nechat bez komentáře. Proto jsem si ho zopakoval a přidal ještě hvězdičku. Pokud se to vezme objektivně, tak se tolik neodlišuje od jeho dalších filmů, slušné obsazení, kamera i příběh. Ale osobně je mi nejbližší a dokázal tu nejlíp vystihnout gay naturel se svými pozitivy, ale i těmi nechvalnými stránkami. Ve své podstatě ničím výjimečný, ale aby zapadnul do propadliště dějin, to by si taky nezasloužil a navíc i přes vesměs smutný příběh dokáže nabít pozitivně a optimisticky. [ PŘÍBĚH: 2 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Galéria (6)
Fotka © Spin Film
![Ignoranti - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/101/101177_b8dcde.jpg)
Reklama