Réžia:
Petr ZelenkaScenár:
Petr ZelenkaKamera:
Alexander ŠurkalaHudba:
Janez DovčHrajú:
Kryštof Hádek, Jiří Mádl, Veronika Khek Kubařová, Zuzana Fialová, Richard Stanke, Helena Dvořáková, Miroslav Hanuš, Jiří Štrébl, Kristýna Frejová (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Príbeh dvoch kamarátov, ktorí prevádzkujú prosperujúcu požičovňu dronov, sa odohráva v súčasnej Prahe. Majiteľ firmy prezývaný Plech, vo voľnom čase raper, sníva o veľkých peniazoch a neochvejných istotách. Chemik a vynikajúci letecký navigátor Pavel, ktorý sa práve vrátil zo zahraničia, sníva o spravodlivosti a osobnom angažmáne v náprave sveta. Drony sú pre bývalých spolužiakov zo strednej školy priepustkou do mnohých oblastí ľudského konania, kam by sa inak nepozreli. Medzi ich klientmi sú prezidentský kandidát i výtvarníci organizujúci happeningy. Drony vo filme monitorujú veterné elektrárne, nosia luxusné kabelky na prehliadke namiesto modeliek alebo sprejujú zo vzduchu Petřínsku rozhľadňu. Keď sa však jeden z hrdinov rozhodne využiť dron na niečo úplne iné, situácia vo firme sa začne komplikovať… (ASFK)
(viac)Videá (2)
Recenzie (328)
Oceňuju, že film se snaží po hrdinově vzoru přesáhnout český rybníček a jít po aktuálním globálním tématu (terorismus) skrz domácí specifikum (české právní a politické prostředí) a není přehnaně vážný a aspoň místy se mu u toho daří tvářit jako thriller. Pavel, ačkoliv jasný naivní idealista, pro mě byl celý film dost nečitelnou postavou, kdy jsem netušil, kolik v sobě má temnoty, což mě drželo v příjemném napětí. Plecháč mu tvořil dobrý protipól, ačkoli na první pohled působil jako komická figurka. A Hádek s Mádlem dobří. Linie mezi Pavlem a manažerkou z volebního štábu mi připomněla Taxikáře. Celkově sympatická záležitost. ()
Jako dobrý, ale v rámci možností a kolegů, které pan Zelenka měl, jako vždy skvělá práce Saši Šurkaly plus velmi slušná hudba i dobří herci, mohl z kontroverzního tématu vykřesat daleko větší bombu. Film u mě postrádá jakékoli napětí, což by u podobného tématu a stupňující se situace celkem bodlo, naopak dokázal vytvořit několik zcela zbytečných postav, v nějaký detailnější pohled a vyobrazení psychologického rozboru hlavního hrdiny, jsem postupem času přestal i doufat. Zbytečně politicky vyhraněné, průhledné, v některých dialozích dokonce na hranici Majora Zemana a závěr chladný...ukvapený. Český obraz boje za čisté svědomí a lpění na mravním zákonu i lidství všech světovládců, se v mých očích nevyhýbá určité naivitě, což je u mého tvůrčího favorita minulosti i současnosti celkem škoda. [Kino - Citadela - Litvínov] ()
"Modelář" potvrzuje Zelenkovu pozici solitéra v rámci české kinemtografie, kterého příznačně hrdinovi jeho nejnovějšího filmu budou někteří mít za exota, zatímco on nám právě čistotou a jednoznačností svých hodnot zpřítomňuje naše zapouzdřené vidění světa, což se týká jednak českého filmu i aktuální krize hodnot a pojmů nejen západní společnosti. "Modelář" je v jádru paradoxem, neboť představuje reflexi dneška z pohledu člověka, který do této doby nezapadá, což ale může o to lépe vyjádřit nesmysly a paradoxy doby. Podle různých ohlasů a reflexí filmu by se mohlo zdát, že Zelenka nedokáže s dnešními diváky správě komunikovat. To ale nikoli proto, že by nebyl schopný filmař, ale protože spoléhá na jisté hodnoty a jejich konkrétní významy. Jenže dnešní dobu naopak charakterizuje absolutní devalvace pojmů, kdy velká slova jako spravedlnost, legitimita, demokracie, ale i rozum, hrdost a čest už nelze vnímat osamoceně. Musíme si jejich význam vykládat podle toho, kdo a v jakém kontextu je říká, neboť podle toho mohou mít zcela odlišné vyznění i významy. Zelenka pak do tohoto světa nejednoznačnosti přichází s provokativním filmem, který je současně z hlediska názorů tvůrce jednoznačný a absolutní, ale při tom až nebezpečně otevřený pro diváky. Stejně jako intelektuálně ryzí ideje v jeho základu si i film mohou přivlastnit lidé z celého názorového spektra od konzervativců po radikály a vzít ho jako potvrzení svých názorů. "Modelář" coby vyprávění o jednotlivci vzdorujícím kompromisům společnosti tak působí jako kdyby "Klub rváčů" vůbec neobsahoval znejisťující elementy a pouze by spoléhal na to, že si ho diváci správně přeberou sami díky tomu, že ideje jsou přece neotřesitelné (ačkoli víme, že i "Klub rváčů" v jeho reálné podobě se paradoxně stal modlou incelů a radikálů, kteří prostě ignorují jeho závěrečnou třetinu). Právě v této dobré vůli (nebo z dnešního pohledu naivitě) se "Modelář" ukazuje jako výmluvné zrcadlo dnešní doby, byť problematické a zneužitelné. Zpřítomňuje nám totiž, jak strašně zmatečná je současnost pro někoho, kdo věří v původní hodnotu ideálů, které zneužil a zdevalvoval politický populismus, osobní prospěchářství i radikální fanatismus. Současně film nepatřičně trčí i v kontextu české kinematografie, která se babrá v sebezahleděnosti, provinčnosti a jen hladí po srsti. Zelenka divákům předkládá mainstreamový žánrový film, který je zasazený do aktuální doby a tu si bere jako ústřední téma, navíc přímo ve vyprávění tematizuje, že se přeci nemusíme zaobírat jen vlastní minulostí nebo bezstarostně zastřenou současností, ale můžeme aspirovat na něco víc. Že tento popis samotný představuje zjevení a nikoli normu ve filmovém průmyslu, který vyprodukuje více jak 60 celovečerních titulů ročně, je výmluvnou bilancí jejího stavu. Stejně jako svého času "Knoflíkáři", kteří také zaznamenávali étos své doby, konkrétně osudovost a existenciální úzkost tváří v tvář konci tisíciletí, také "Modelář" zůstane mementem doby, v níž vznikal, byť mementem paradoxním. () (menej) (viac)
RECENZE: Drony a politika. Modeláře táhne poslání. Petr Zelenka patří již řadu let k nejnápaditějším českým filmařům a každý jeho film znamená událost. Pozornost si zaslouží i Modelář, dílo originální, silně „zelenkovské" a přitom v kontextu jeho tvorby velmi atypické. Hlavní hrdina Pavel se právě vrací z Izraele, kde zažil teroristický útok. Začíná pracovat s kamarádem Plechem v prodejně dronů, což je sice až druhá linie a jakási kulisa příběhu, ale oproti té ryze politické je neskutečně zábavná, přičemž samotná magie dronů skýtá přirozený půvab. Rafinovaností vyzařuje celá dramatická skladba. Téma touhy po nápravě světa režisér naštěstí mísí se svým osobitým humorem, přesto Modelář hrozí moralitou. Zrada tkví v prostředí politiky. Jakmile hrdinové vzlétnou s dronem, je film skvělý, ne-li stěžejní. Ovšem náhle následuje prostřih na domácí politickou scénu, a bohužel i na reálné kauzy. Citování ministrů Babišovy vlády či příprava „atentátu“ na Zemana jsou v tak chytrém díle skutečně jen nanicovatou zástěrkou vloženou čistě na efekt, z přesvědčení. Koho? Toť otázka. Ústřední dvojici chemika Pavla a obchodníka s drony Plecha ztvárnili Kryštof Hádek a Jiří Mádl. Je na místě podotknout, že sehranější dvojku bychom na půdě českého filmu sotva hledali. Hádek je tradičně perfektní, herecky se však o něco více zavděčí Mádl. Na jednu stranu je to zásluhou scénáře, jenž mu předepsal postavu divácky vděčnou. Jeho hrdina je pohodář, přitom vždy profesionální, miluje drony a létání, a na rozdíl od všech ostatních postav Modeláře je vůči politice zcela imunní. Mádlovo osvojení těla a hlasu nebudí výsměch, ale poklonu. Zelenkův film poctivě naplňuje řemeslo. Od kamery, střihu, po vynikající hudbu. Oproti jeho režii to trochu vrže ve scénáři. Politická šablona, od zmíněné citace současné domácí scény, po fiktivní kandidáty na prezidenta je dosti rušivá a působí uměle. Bohužel to skřípe i v některých dialozích a v rozložení postav. Veronika Khek Kubařová podává solidně úsměvný výkon, ujde i Kristýna Frejová coby státní zástupkyně, ale z ženského zastoupení vyhrává postava tlumočnice Zuzany Fialové, jež jediná zaujme jiskřivostí. Děj režisér pozoruhodně graduje, poslání hlavního hrdiny příběh táhne kupředu až do strhujícího finále, o němž nechcete vědět nic předem. Zelenka si vždy vybírá témata, která přesahují hranice domácí tvorby a Modelář není výjimkou. Chyby další ze snímků značky „Petra Zelenky a jeho přátel" zajisté má, nicméně ve srovnání s běžnou českou tvorbou představuje dílo zcela jedinečné, nadčasové a jdoucí za posláním! 75% ()
Modelář je film o všetkom a o ničom, v tom zmysle, že každý divák si ho v konečnom dôsledku interpretuje podľa vlastného svetonázoru. Podľa mňa je Petr Zelenka v celej svojej filmografii pseudoumelecký pozér. Tento prístup ma v Roku ďábla uchvátil, pri Karamazovcoch nudil a pri Stratených v Mníchove donútil odísť z kina. Ale musím Zelenkovi uznať, že scenáristicky aj režijne je to najoriginálnejší filmár v Čechách. Po všetkých tých "Teroristkách, Staříkoch a Modelářoch", čo za posledné 2 roky vznikli, sa pýtam: Vyjadrujú tieto filmy nejaké reálne vnútorné napätie v českej spoločnosti, alebo sú len reflexiou barrandovských elít? Asi to druhé. Dúfam, že v Čechách je stálym zdrojom napätia iba cena piva a salámu. ()
Galéria (34)
Fotka © Falcon
![Modelár - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/126/164126423_37cf62.png)
Zaujímavosti (22)
- Ve filmu jsou použity obrazy Michala Škapy (*1978). (sator)
- Když přichází Pavel (Kryštof Hádek) na pohovor k Michalovi (Jiří Štrébl), tak ten položí pálku s míčkem a je vidět, jak se druhý míček kutálí po zemi pryč. Při jeho odchodu leží na stole oba míčky. (p3tris)
- Lenka (Kristýna Frejová) říká: „Není každý jako Ratner, ten šel nejspíš rovnou do Nebe. Michael Ratner (13. června 1943 – 11. května 2016) byl americký právník. Po většinu své kariéry byl prezidentem Centra pro ústavní práva (CCR), neziskové organizace pro řešení lidských práv se sídlem v New Yorku, a předsedou Evropského centra pro ústavní a lidská práva (ECCHR) se sídlem v Berlíně. (sator)
Reklama