Réžia:
Bernardo BertolucciScenár:
Gilbert AdairKamera:
Fabio CianchettiHrajú:
Michael Pitt, Eva Green, Louis Garrel, Robin Renucci, Anna Chancellor, Jean-Pierre Léaud, Jean-Pierre Kalfon, Valentin Merlet, Florian Cadiou, Lola Peploe (viac)Obsahy(1)
Autor završuje snímkem SNÍLCI pomyslnou trilogii pařížských filmů, kterou zahájil KONFORMISTOU a v níž pokračoval POSLEDNÍM TANGEM V PAŘÍŽI. Tři postavy příběhu se na pozadí studentských nepokojů kolem roku 1968 v Paříži oddávají podobným hrám jako kdysi Marlon Brando a Maria Schneiderová v nejproslulejším Bertolucciho díle. Mezi experimentováním, kam až lze dojít ve svobodném sexu, si dvojice sourozenců a její náhodný host z Ameriky libují v neustálých citacích z kultovních filmů. Ventilují svou zlobu vůči nepřítomným rodičům, jejichž peníze vesele projídají. Film je Berolucciho nostalgickým ohlédnutím za vlastní minulostí. Na rozdíl od svých tehdejších radikálních postojů, dokáže dnes vidět své hrdiny s ironickým odstupem a něhou. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (306)
Sám sebe definuji jako snílka, ovšem nikdy jsem nebyl na podobné úrovni jako zdejší protagonisté, ať už je to dobře nebo špatně. Legendární italský režisér Bernardo Bertolucci se po vzoru mnohých dalších filmařů rozhodl na stará kolena zase vzpomínat a napsat tak milostný dopis nejen filmografii, ale umění obecně.. Prostřednictvím ústředního trojlístku splétávajíc jejich studentské (společenské), lidské (biologické) a politické odlesky osobnosti, servíruje pohled mladá generace na vztahy ať už mezilidské anebo nadnárodní, přičemž se (ne)snižuje k ledajakému vyprávěcímu způsobu. Bohémský život, ve kterém objevují kulturu, vlastní sexualitu a není čas se zabývat tím, co budou zítra snídat.. Snílci jsou otevření, neřeší co se smí, co je vhodné a podobně k tomu přistupují i samotní tvůrci. A proto dotahují svoje proslovy do zcela extrémních situací. Situace, ze kterých Vám bude trapně jsou přebity neobvykle citlivými prozpěvy titulních hrdinů, kteří přece jen poměřují, zda je lepší Charlie Chaplin, či Buster Keaton. Ale i mládí musí jednou skončit... Jeden z těch filmů, v němž se pouze necháváte unášet a podobně jako titulní hrdinové hádáte správné názvy a zůstáváte údivem nad dokonalostí poprsí Evičky Green.. Pařížské jaro! 90% ()
Eva Green je proste famme fatale. ()
Urputná snaha o to udělat postavy zajímavé a "ulítle" jiné je tu tak zjevná a toporná, že z celého filmu dělá jednu velkou křečovitost, obzvlášť když se do toho přidala ještě pozérská hra "hádej na který černobílý film myslím". ()
Incestní brácha se ségrou v "manželství" bez sexu, ale zase plné bezmezné lásky...K tomu můj velmi oblíbený herec v hlavní roli :) ()
Cože to bylo? Vlastně ani nevím jestli jsem ten film pochopil, nebo jestli je na tom vůbec co k chápání...tak i tak, 3*. ()
Hmmmm... Tak jsem si tak s Cimrmanology (konkrétně Petrem Bruknerem) říkal - nuda, nuda, šeď, šeď. S bídou 50%, a pět ještě srážím právě proto, že jde o Bertolucciho. ()
Kdybych mohl prožít jeden den v nějakém filmu, vybral bych si právě Snílky. Tenhle film mě prostě fascinuje. Přitom B. Bertolucci rozhodně nepatří k mým oblíbeným režisérům, ale tohle je trefa do černého! V tom filmu je něco magického. Rozhodně to nejsou sexuální scény, ty považuji za to méně zajímavé (a možná až zbytečně provokativní, jako by se Bertolucci chtěl vrátit ke svému slavnému filmu "Poslední tango v Paříži", který moc nemusím). Ale celá ta atmosféra šedesátých let, svobodný studentský život, hodiny strávené v kině, debaty o filmu, poslouchání bigbítu... Pro mě rozhodně nejlepší film, natočený za posledních dvacet let! ()
Krásná symbolika v hlavních postavách - francouzská vášeň vs. americký racionalismus. A byť se Američan snaží Francouzům jakkoliv přiblížit, je to nemožné, protože Francouzem se musíte narodit, nemůžete se jím stát. A proto celý film končí tak, jak končí. Ač se na hlavu tohoto snímku sesypala vlna kritiky, mně se líbil. Dějová linka jen nepatrná, ale zato to mělo jako celek hloubku (revoluce, mravy, poměry, kontrasty, život mládeže). Nicméně i na francouzské mravy je tento snímek místy zvrácený (naturalismus na podlaze v kuchyni, společná koupel) a hraničící s pornografií, za což teda body dolů... ()
Takový pseudo-šokující film, ale koukat se na to dá. ()
Můžete Bernarda nařknout ze samoúčelné perverznosti, ovšem dokonalou obrazovou kompozici mu neupřete. Mě uchvátila natolik, že lahodné protnutí francouzské a americké kultury bylo už jen zpestřením. ()
Nehorázná hovadina. Morální "dilemata" a rozhovory mezi hlavními aktéry víceméně o ničem (nebo se mi to "něco" minimálně nepodařilo odhalit, ačkoliv to možná byl záměr). Zábava a vtipnost absolutně nulová. Sexuální scény (kterých je docela dost) jsou nezajímavé a samoúčelné, a přitom jsou označovány za jednu z hlavních "deviz" tohohle snímku. Eva Green se mi ani trochu nelíbí. Nějaký hlubší přesah tady taky moc není, ačkoliv se tak film tváří (demonstrace a nepokoje, občasné politické vsuvky). Český dabing je otravný a nekvalitní. Tfuj. ()
Francouzsko-Italské filmy... Svoje vlastní kategorie. Tohle není film. To je soft porno s psedo-uměním. Nemá cenu takovéhle filmy sledovat, nemá cenu jim udělovat komentáře. Líbily se mi asi dvě hádky, o Hedrixovi a Claptonovi a válce ve Vietnamu. Alespoň se tam vyjadřovaly nějaké názory. Sedlo mi to do noty. Ale jinak je to nechutné, a zcela mimo. Nelíbilo. ()
Moc jsem od toho nečekal, díval jsem se jen kvůli Evičce Green, která tu hraje poprvé ve filmu a na to, jaké tam musí hrát scény, tak velmi dobře zahrané. Jinak jako nebylo to špatný, nebylo to jen o sexu, jak jsem si tak trochu ze začátku myslel. Ale jako ne, že by to mělo nějakou hloubku, že bych z toho byl vedle. ()
Absolutní slátanina, dlouho jsem nemohl uvěřit že tohle natočil "ten" Bertolucci. Nevýrazné postavy, nesoudržný (vlastně žádný) děj, logické nesmysly, rádoby filosofické řečičky, a to že se tam půl filmu promenáduje nahá Eva Green, opravdu nestačí. Co tím chtěl sakra říct? ()
Velice velice zvláštní. Ani nevím co o tom napsat. Asi se podivám podruhé abych mohl něco vytěžit. Teď mě nenapadá nic jen snad to že jsem z toho měl hodně intenzivní pocit, zvláštní pocit.. ()
Veľmi otvorený, provokatívny a odlišný film, ale vôbec nie zlý. Na to aká chudobná dejová rovina sa v ňom odohráva nenudí a brilantne zobrazuje veľmi špecifický a zvláštny vzťah týchto dvoch "siamských" dvojičiek a miesto aké v ňom zaujal cudzinec. Príslovie ´Aký kraj taký mrav´ tu platí dvojnásobne a rozdiely sú takmer priepastné. Ďalším plusom by som videl zobrazovanie lásky a fascinácie filmom, ktoré spojuje tieto tri postavy a plynulo prechádza celým snímkom. Napokon škoda chvíľkových situácií, ktoré akosi vyprchávajú nikam až pôsobia samoúčelne a prvoplánovo. ()
Mám rád filmy, mám rád Paříž min. století, mám rád dobrou hudbu, mám rád Evu Green, mám rád Bertolucciho! ()
Konformistu jsem neviděl a Poslední tango v Paříži mi přišlo dost nechutný ( chlupatá M.Schneider a obtloustlej M.Brando - brrrr.... ), takže docela posun, protože na Evu Green se rozhodně koukat dá. Ale co tím dílem pan slavný chtěl říci, to jsem nezjistil. Je to opravdu ten samý člověk, co natočil Posledního císaře? ()
Po dlouhé době film, který se mi moc líbil, a od kterého jsem to dopředu nečekal. Prolínání her (mezi trojicí hlavních hrdinů), odkazů na filmy všeho druhu a "skutečnosti" z pařižských ulic roku 1968. Co z toho je větší realita a co větší hra? ()
Film, u kterého jsem zpočátku měl celkem příjemné pocity a sliboval si příjemnou podívanou, se ve své druhé polovině zvrátí do sexuálních scén, mnohdy na hranici pornografie. Nejsem přehnaně puritánský, ale v tomto případě se nemohu ubránit dojmu, že absence dostatečného množství inspirace a nápadů byla překryta právě tímto způsobem, podle mne do značné míry zbytečným a nevkusným. Na film jsem se sice dokázal dívat do konce, ale nicméně v budoucnu jistě nebudu mít potřebu jej vidět znovu. ()
Reklama