VOD (1)
Epizódy(9)
-
Kapitola první: Klub Hellfire (S04E01)
-
Kapitola druhá: Vecnova kletba (S04E02)
-
Kapitola třetí: Monstrum a superhrdina (S04E03)
-
Kapitola čtvrtá: Drahý Billy (S04E04)
-
Kapitola pátá: Projekt Nina (S04E05)
-
Kapitola šestá: Do hloubky (S04E06)
-
Kapitola sedmá: Masakr v laboratoři (S04E07)
-
Kapitola osmá: Tatínek (S04E08)
-
Kapitola devátá: Hon na Vecnu (S04E09)
Obsahy(1)
Těsně před jarními prázdninami se do Hawkinsu vrací temnota. Čeká nás nová porce hrůz, děsivých vzpomínek a taky úplně nové nebezpečí, ze kterého tuhne krev v žilách. (Netflix)
Videá (7)
Recenzie (299)
4. sezóna posílá Eleven na lavičku a snaží se předat moc do rukou ostatním, což je pochopitelné, protože ve třech sériích byla El tou jedinou, kdo vůbec něco zmohl proti nepříteli. Za mě to už ale dávno není TO Stranger Things. Děti dospěly, děj se víceméně opakuje po čtvrté za sebou s malými obměnami a vzhledem k obrovskému množství postav se rozjíždí příliš dějových linek. Nemluvě o tom, že žádná z důležitých postav nikdy skutečně nezemře. Ve 4. sérii vstane z mrtvých Hopper a i když se nás tvůrci snaží přesvědčit, že některé postavy se nedočkají konce epizody, opak je vždy pravdou. Když se nad tím zamyslím, tak tahle série byla spíš jen oslím můstkem pro další sérii, protože děj byl mnohdy hrozně natahovaný a bylo jasné, že na konci zůstane mnoho nezodpovězených otázek. V jistém smyslu jsem si víc užíval předchozí sérii, kterou obecně nemám v oblibě. Co sem opravdu nesnášel, tak toho boyfrienda, co se za každou cenu snažil chytit všechny členy Hellfire klubu a toho věčně zhuleného borce s dlouhými vlasy. Což mi připomíná problémy s celkovým tónem... chvíli to byl horor, pak zase komedie. ()
Nevím no.. Čtvrtá série ze startu hezky brnká na temnější strunu, pár dílů tuhle temnotu vcelku chytlavě rozehrává aby ve čtvrtém díle vše extaticky ejakulovalo v jedné z nejintenzivnějších scén televizní historie... Potom se další čtyři díly jen zdlouhavě natahuje a slibuje velké finále, které je ve svých roztříštěných a překombinovaných dvouapůlhodinách jedním z nejblbějších a nejméně funkčních dílů všech čtyř sérií ST. Chvíli to vypadalo, že snad nakonec situaci přecejen zase zachrání Max, ale ten seriál prostě nemá koule uhnout z požadavků nejprostřednějšího mainstreamu. V čem se topí ten údajně největší seriálový rozpočet, to fakt netuším. Asi to jde na honoráře dětských hvězd, kterým agenti sestavili super smlouvy, jinak fakt nevím (cgi, triky, lokace, nic nevypadá jako, že by to potřebovalo extra money).. Takže co? Moc fajn první čtyři díly. Perfektní Max-finish čtvrtého. Obrovské zklamání ze zbytku.... Podtrženo sečteno= Nula od nuly pojde. ()
Prvnich nekolik dílů vytvari slusnou hororovou atmosferu. Problem vsak tkvi v prepalene stopazi, ktera jde na ruku dnesnimu VOD publiku, ktere si evidentne dle Netflix data analytics tymu zada proste a jednoduse vice kvantity, ne nutně kvality. Dostavame tak netflixovskych standardnich cca 50 % vaty, kdy se dej mota v kruzích, flashbacich a kdy recykluje temata z dřívějších serii. Namísto peckoveho svizneho finale sledujeme 2,5 hodiny sebeukajejiciho festivalu Duffer Brothers, kteří jsou nyni presvedceni o sve genialite a vyjimecnosti. Netflix nedela dobre, ze jim nechava zcela volnou ruku. Ano, na pátou serii se pravděpodobně podivam, ale jiz nyni toho casu lituji. Navic ve chvili, kdy se mrtvi vraceji ze zahrobi (a nemyslim Davida Harboura), tak divak ztrati veskery duvod byt napjaty a bat se o postavy. Ted uz je mozne uplne všechno. Tak proc se bat. Sympatická detska naivita je uz uplne pryc. Jo a kdyz Vecna uz posledni dva dily nema jine repliky, nez "this is the beginning of the end" / "you have already lost", etc, je to smesne, ne desive. Fun fact: Peter Jackson za necelych 12 hodin odvypravel Pana Prstenů. Duffer Brothers nejsou schopni/ochotni za temer 13 hodin skoncovat s průměrnym D&D bossem. ()
Seriál Stranger Things se již během svého původního uvedení v roce 2016 stal zaslouženě globálním fenoménem. Bratři Matt a Ross Dufferovi vytvořili dílo, které skládá poctu 80. létům, inspirovali se u tvorby Stephena Kinga, H. P. Lovecrafta, Stevena Spielberga nebo Wese Cravena a především udělali skvělý krok v tom, že atmosféra seriálu dospívá stejně jako dospívají mladiství protagonisté seriálu. Jde o jeden ze zářných příkladů originální tvorby, který dokáže obhájit existenci Netflixu a jednu z těch malá záležitostí, kvůli které ještě většina nad Netflixem úplně nezlomila hůl. A rozhodně k tomu není důvod ani po 4. sérii, která v součtu patří dost možná mezi tu nejpovedenější sérii a především je příkladem toho, že i seriál může být velkolepou událostí. V jistém ohledu do jisté míry 4. série Stranger Things tak trochu přepisuje dějiny seriálové tvorby. Do velké míry by se dalo u 4. série Stranger Things jet tak trochu přes kopírák a chválit na ní přesně to, co bylo naprosto fenomenální i u předchozích 3. sérii. Vynikajícím způsobem napsané postavy, které jsou ještě lepší díky skvělým hereckým výkonům. Fenomenální soundtrack dvojice Kyle Dixon/Michael Stein. Bravurní hororová atmosféra, skvělé tvůrčí uchopení, bravurní vizuál, skvěle scenáristické vedení napříč všemi 9 epizodami a především v jádru opět senzační pocta vůči osmdesátkám. Jenomže platí, že 4. série je o poznání dospělejší a temnější, je to poznat především i skrze výraznou inspiraci jedním kultovním snímkem z 80. let, se kterým je spojené i jedno bravurní cameo - Noční můra v Elm Street. Už delší dobu bylo známo, že se ve 4. sérii objeví i herec Robert Englund, který je světu znám především jako první (a pro mnohé dodnes jediný pravý) představitel Freddyho Kruegera, slasherové ikony, která už v době svého vzniku vedle Michaela Myerse a Jasona Voorheese působila poměrně svěže. Úloha Roberta Englunda poté působí poměrně symbolicky, je totiž spojena s hlavním záporákem celé série, který opět dostává přezdívku skrze Dungeons and Dragons - Vecna. Vecna sice není vyloženě Freddy Krueger 2.0, už skrze samotný vizuál i schopnosti, kdy k utrpení svých cílů využívá jejich nejtemnější noční můry, je ovšem poznat, kde se bratři Dufferové inspirovali tentokrát. Vecna je tak ve finále prozatím nejlepší záporák, kterého tento seriál představil, fenomenální je překvapivě i skrze výkon Jamieho Campbella Bowera. Představitel mladého Grindelwalda v Harry Potterovi nebo Caiuse Volturiho z Twillight ságy měl vždy pověst spíše hezounka než talentovaného herce, tady z něj ovšem dokáže od počátku čišet respekt. Robert Englund (který ve své menší role dokáže zanechat dostatečný dojem) je už možná na zopakování si role Freddyho Kruegera opravdu příliš starý, dost možná ovšem v Bowerovi našel solidního kandidáta na nástupce. Symbolické obsazení Englunda by tak rázem mohlo mít za pár let ještě sympatičtější lesk. 4. série Stranger Things tvůrce vyšla na 270 milionů dolarů a v součtu je to na ní opravdu znát. 4. série tak rázem působí doposud nejvelkolepěji, kdy každá epizoda vyšla tvůrce zhruba na 30 milionů dolarů a odměnou je kreativní vizuál, bravurní vizuální efekty a skutečně vynikající výkony, které nejspíš pramení z bohatých honorářů. 4. série Stranger Things se přitom v podstatě skládá ze čtyř dějových linií, každá epizoda prvních 6 epizod má přitom kolem 75 minut, sedmá a osmá kolem 90 minut a osmá epizoda má dokonce 150 minut. 4. série je tak velkolepá i svém měřítku, díky tomu ovšem zbývá dostatek času pro všechny ty dějové linie a jejich schopného sesmolení do jednoho pevného příběhu. Dohromady tak 4. série trvá 782 minut (zhruba 13 hodin), přesto je snadné seriálu již od 1. epizody naprosto propadnout, opět s radostí sledovat další pátrání po záhadách a především interakce jednotlivých postav, které nadále patří mezi největší klady seriálu. Do děje se přitom schopně daří zapojovat i nové postavy, snadno se dokáže vyvolat pocit, že Vecna může napáchat nezměrné škody a přitom všem se do děje daří zapojit i dobový kontext, kdy se v 80. letech začalo proslýchat, že hráči Dungeons and Dragons mají něco společného s okultizmem. Což pochopitelně pro několik postav též nevěstí nic dobrého. 4. série je temnější i brutálnější, skrze inspiraci Noční můrou z Elm Street dokáží vyvolat pocit, že by byl Wes Craven rozhodně pyšný. Obdivuhodné přitom zůstává to, že je sice počet postav tentokrát ještě vyšší, buduje se širší mytologie i více dějových linek naráz a přitom v tom všem skutečně funguje balanc. 4. série je nejvíc nabitá akcí, především je ovšem skutečně nejděsivější a vyvoláním napětí rychle donutí neotálet a pokračovat v příběhu tam, kde divák u minulé epizody skončil. Je to i proto, že 4. série Stranger Things skutečně dosahuje úrovně cinematického skvostu, který v rámci aktuálních seriálů má jen pramalou konkurenci. I dialogy rázem působí o poznání více prošpikovaně a pak jen stačí zvolnit a vzpamatovat se z toho, co vše se stihne v dvou a půl hodinovém finále. Spousta zásadních událostí, které ještě určitě sehrají roli v 5. sérii, nová odhalení, které lépe sešívají příběh všech 4. sérii Stranger Things jako celek i lehká hořkosladká pachuť z toho, že vývoj je nevyhnutelný, z dětí se stávají muži a ženy a 5. série nevyhnutelně spěje k tragickým událostem, které nejspíš diváka dokážou emocionálně roztát zhruba stejně jako finále 4. série. Minimálně dosavadní vyvrcholení příběhu Hoppera v podání Davida Harboura nerozbrečí jen totální bezcitné hovado. Být 4. série Stranger Things tou poslední celého seriálu, seriál nemohl skončit lépe. Takhle ovšem jen 4. série nasadila laťku opravdu velmi, velmi, velmi vysoko a nyní jen stačí doufat, že bratři Dufferovi za 2 roky u 5. a poslední série neklesnou na mysli a bude to celé opět jen ten nejlepší možný vrchol.... () (menej) (viac)
Na čtvrtou sérii se čekalo opravdu dlouho, ale s radostí řeknu, že to stálo za to a to dlouhé čekání se vyplatilo. Od komornějšího příběhu v první sérii to přerostlo až k šílenou ale stále strašně zábavnou blockbusterovou zábavu. Jak už to u tohoto seriálu bývá zvykem, nová série = nové postavy. A jako vždy ty postavy stojí za to. Nejvýraznější postavou je ovšem Eddie Munson s jeho šílenou a zábavnou povahou, kterou si každý okamžitě zamiluje. Na síle přibili i dialogy, kdy jsem si užíval jakýkoliv rozhovor mezi Hopperem a Dimitrim. A i když jsou právě postavy jedna z nejsilnějších zbraní Stranger Things, jen to nestačí. Potřebuje to i silný příběh, který znovu nechyběl a uznávám, že takto nervy drásající příběh jsem v žádné jiné sérii nepocítil. Rozdělení hlavních postav do part mi opravdu sedlo a i když například linka s Eleven nedosahovala takových hodnot jako ta v Californii a v Hawkins, měla co nabídnout a jsem rád, že jsme se dozvěděli ještě více o Upside Down a značné mezery se začali vyplňovat. I přes opravdu značnou délku série (13 hodin) to uteklo strašně rychle a i samotné dvou a půl hodinové finále mi stopáží přišlo jako průměrná epizoda. Když už jsem nakousl finále, nesmím zapomenout na motherfucker souboj Hoppera a Demogorgona a emoční momenty, jako smrt Eddieho a Max na pokraji smrti. Posledním střípkem smutku byl rozhovor mezi Dustinem a Eddieho strýcem. Na jeden důležitý prvek jsem ale málem zapomněl. Tím samozřejmě myslím hudbu, která se každou sérií překonávala a tentokrát to není výjimkou. Tou nejznámější se stala Running Up That Hill, která doslova zničila internet a už od prvního dílu je opravdu všude. Já ale samozřejmě nejsem výjimkou a tuto skladbu jsem si také zamiloval. Čtvrtá série ale také působí upravenými staršími soundtracky z předchozích sérií, které jsou vždy ve správnou chvíli na správném místě. Potrženo sečteno, čtvrtá série je prostě nezastavitelná bomba, která vás odpálí jak jen může a zároveň se stává mou druhou nejoblíbenější sérií. ()
Galéria (568)
Zaujímavosti (77)
- Když stojí Max (Sadie Sink) v 53. minutě u klavíru, tak se jí mění v různých záběrech účes. (Duoscop)
- Ve scéně odehrávající se na kluzišti (Rink-O-Mania) zazní písně „Rock Me Amadeus“ od Falca a „Psycho Killer“ od Radiohead (Karlosik_4)
Reklama