Obsahy(1)
K mnoha smolným stránkám Cimrmanova života patřila i chudoba. V jeho divadelní kočující společnosti Lipany se projevila mimo jiné velkou fluktuací herců. Pokud šlo o odchod domluvený domluvený s dostatečným předstihem, dala se situace zvládnout. Došlo-li k němu s křikem a prásknutím dveřmi a často jen pár hodin před představením, prožil soubor i jeho principál horké chvíle. Takové zkušenosti stojí v pozadí hry Záskok. Milovníkům díla tohoto zneuznaného Čecha se dostává do rukou svědectví z této oblasti mistrova života, v níž se nejvíc naplnil jeho osud - z divadla. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (454)
Chch, to byla ale taškařice. Zdeněk Svěrák coby Karel Infeld Prácheňský předvedl nejbrilantnější herectví a vyloženě si to užíval. Marek Šimon mezi ostatní herce pěkně zapadl a byl stejně srandovní jak ostatní. "Jakoby tady někdo mluvil." Ale hlavní je tady ten děj - divák často ani netuší, co je ještě scénářem Cimrmana a co je scénářem Svěráka/Smoljaka, takže o vtipné situace není nouze. "Kam se hrabe Bitner, to se nedá srovnat." Také seminář - už klasicky - se poved. Cimrmanův herec Ota Plk je bůh - kam se na něj hrabou hollywoodští velikáni. "Kromě toho skončily i jeho periodicky se opakující měsíční dny nervozity a hysterie." Jedna z jejich nejlepších her. ()
Hra, kde „nezůstane jedno oko suché“. Zdeněk Svěrák ako herecká hviezda Prácheňský. Excelujú však aj páni - Petr Brukner ako Vlastička, Bořivoj Penc ako doktor, Jan Kašpar – ako našepkávač, ale nesmiem zabudnúť na milovaného Miloňa Čepelku ako Vogletanza. HERECKÉ DESATERO Járy Cimrmana, dve z jeho posolstiev budúcim hercom ma už počas seminára presvedčili, že táto hra bude skvost: „Pamatuj, že některé dveře jsou jen namalované“, „Citová hnutí vyjadřuj raději zády k publiku. Jak smích, tak pláč uděláš nejlépe škubáním ramen“. A v závere: "Řřřekni, Rrrumbumburrrk, srrrabe!" "Zabiju učitele Janderu, až do čtvrté třídy jsem obstojně ráčkoval..." ()
Ochotnický spolek zkouší a předvádí hru, která je i se svým autorem, s celým spolkem, s hostující hvězdou, průběhem zkoušky i představení a všemi průšvihy s tím spojenými fikcí autora, který je sám fikcí onoho ochotnického spolku, který zkouší a předvádí hru, která… Divadelní perpetuum mobile, jevištní singularita, metaúrovně zakousnuté do vlastního ocasu, až by se jednomu kebule zamotala. — Na záznamu je znát, že v době natočení šlo o prakticky nový kus, psaný už pro porevoluční časy a odehraný s čerstvou neopotřebovanou energií. Stejně ale, jak se tak po letech vracím k druhdy bezvýhradně milovaným „cimrmanům“, přijde mi, že u nich vedle chytře reflektované české malosti vidím i kus nereflektované, lehce alibistické malé českosti, mírné podkuřování publiku, které se rádo pobaví intelektuálně na výši, zvlášť když se mu ta intelektuální zábava tu a tam prošpikuje nějakým tím vtípkem ze čtvrté cenové. Dlužno ovšem jedním dechem dodat, že nikdo se na tomhle specifickém hřišti nikdy nepohyboval s větší grácií než Smoljak, Svěrák, Brukner, Čepelka a spol. ()
"Volga, Volga … širá řeka, rovný kraj. Ech drahý Potapiči." Nejlepším divadelním hercem v Českých Budějovicích je Karel Infeld Prácheňský. To ví každej, kdo při představení sedí vlevo a nebere si to osobně. On by tím nejlepším hercem možná mohl být i Ota Šik, ale to je irrrrelevantní, jak říká Vlasta. Tedy vlastně Vlasta, což vám vysvětlí zvědavej invalida Jirka Karásek. Samozřejmě pouze v případě, že by hra vykolejila. Ale to se tady stát nemůže. Já prostě Záskok miluju a nejen samotnou hru. Smíchy padám ze židle i při Hamletovi bez Hamleta, Tmě jako v pytli a samozřejmě taky při Cimrmanově korespondenci s Láďou Stroupežnickým. V Záskoku já prostě chybku najít neumím a to jsem skoro nestrannej. ()
"Tak končí naše komédie!Zlo prohrává, dobro žije!"Je to neuvěřitelné, že tenhle skvost českého humoru není starý ani deset let...no spíše má deset...no tak je starý více jak deset let.Ale zase tak moc ne!Možná vás to překvapuje, ale Záskok měl premiéru l.p. 1994." Nebo Sysoj Psojič Rispoloženskij!" Pány Svěráka a Smoljaka musela osvítit Thalie, protože vyprodukovat něco takového v českých podmínkách je neuvěřitelné."Tak kampááák, Kuzmo Kuzmičí_í?" Hra prošpikována tolika hláškami a nápady.Ale hlavně má, dovolím si tvrdit, nejgeniálnější postavu v českých dějinách humoru - Karla Infelda Prácheňského."Nemá talent. Kuzma je támhle!"A v tom je i kámeň úrazu.Totiž, jsou dvě verze podání - Svěrák nebo Smoljak.Pana Smoljaka jsem bohužel neviděl, ovšem myslím si (nevím!) jestli by jeho senilnější projev nebyl lepší jak Svěrákův šmírácký a hřmotný přednes.Ale i tak je to výkon hodný obdivu a dát mu míň jak 5* by bylo neslýchané a nevídané! "Kam se hrabe Bittner?To se nedá srovnat!" ()
Galéria (7)
Zaujímavosti (22)
- V červnu 1995 dostala hra cenu Alfréda Radoka za nejlepší divadelní hru roku 1994. (Kulmon)
- Postava „podruha Bárty“ byla pojmenovaná podle tehdejšího kulisáka Roberta Bárty, který ji později sám začal hrát. (mnaucz)
- Hra měla premiéru 27. března 1994. Jedná se tedy o první hru, která měla premiéru v současném působišti Divadla Járy Cimrmana, a to na Žižkově. Tehdy ještě Divadlo T. G. Masaryka. (mnaucz)
Reklama