Réžia:
Zdeněk TroškaKamera:
Martin DubaHudba:
Miloš KrkoškaHrajú:
Bronislav Kotiš, Tereza Kostková, Jiří Dvořák, Vladimír Polívka, Carmen Mayerová, Sara Sandeva, Tereza Bebarová, Matěj Hádek, Karel Dobrý, Anna Polívková (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Komédia o strašidelnej rodine lesného muža „hejkala" Huga, ktorá sa nechce vysťahovať zo svojho domu a je prinútená adaptovať sa do bežného života obyčajných smrteľníkov. To sa však stane v momente, keď si rodina musí nájsť prácu, začať platiť nájomné a chodiť do školy. Tak totiž znel ortieľ, vynesený prísnym úradníkom Patočkom. Rodina sa skladá z nadprirodzených bytostí – manželky – čarodejnice Patrície, jej dvoch detí, čarodejnice tety Žofie, vodníka Bublu a víly „Jitřenky". Všetci sa majú začleniť do sveta ľudí, začať pracovať, chodiť do školy a hlavne zarábať peniaze na nájomné. Koniec rodiny sa zdá neodvratný predovšetkým potom, čo Hugo príde o hlas a jeho žena Patrícia ho opustí a odletí za svojou prvou láskou – upírom z Temešváru. Dom má byť vyprataný, čomu sa snažia všetci obyvatelia zabrániť. Navštívia úradníka Patočku, ten sa nechá prosbami obmäkčiť a poradí im, čo majú ďalej robiť. Vodník Bubla začne pracovať v práčovni pani Karolíny ako pomocná sila, Hugo sa začlení do hereckého ansámblu a skúša s nimi rozprávku a víla „Jitřenka" sa stane prvou primabalerínou divadla... Všetko vyzerá na pohľad v poriadku, ale bude to zložitejšie, než by sa mohlo zdať. Na celú rodinu čakajú neuveriteľné dobrodružstvá neznámeho sveta... (Continental Film)
(viac)Videá (3)
Recenzie (244)
"Potřebuješ mít zdravé plíce na hejkání." Tak s tím se patrně nedá polemizovat, ale jinak si myslím, že zapojení strašidel do pracovního procesu mohlo a mělo být provedeno mnohem zábavněji. Takže zábavy bylo málo, ale zase jsem se trošku vzdělal v oblasti chemie či dějepisu a taky jsem si oprášil skutečnost, že v případě poslání někoho do prdele se jedná o příslovečné určení místa. To mi od školy úplně vypadlo z hlavy a možná jsme se to ani neučili, takže díky. ()
Zdá se, že i zralý Troška je s to překročit svůj stín. Dialogy i námět působí sice poněkud nepůvodním dojmem, herecké obsazení však nekulhá a celek klopýtá vcelku úspěšně do očekávatelného, ne však zraňujícího, divácky přijatelného konce. V českém polistopadovém hraném filmu se běžně - bohužel! - točí "díla" nesrovnatelně kulhavější. Někdy ani to ne. Z druhé strany tu Troška navazuje na lidovou podmínečně "buřičskou" linii české lidové slovesnosti i umělé krásné literatury, která začíná někde u Němcové, pokračuje Ladou a kouzelným světem kocoura Mikeše i sekorovským Ferdou Mravencem či již půlstoletí starou Saxanou. Alegorií a dobromyslného žertu má tato pohádka také poměrně dost na rozdávání. ()
50%. Spojení pohádkového světa s tím reálným má v české kinematografii celkem slušnou tradici. K nejlepším snímkům, které z této interakce vznikly, patří třeba Dívka na koštěti nebo Jak utopit dr. Mráčka z dílny režiséra Václava Vorlíčka. Originalitou námětu tedy Strašidla nepřekypují. Troška se ovšem k tradici filmů s obdobnou tematikou hlásí, nasazuje si tak laťku, kterou Strašidla nemohou překonat. Nicméně oproti Kameňákům a Babovřeskám se jedná o kvalitativně výrazně lepší počin. Režisér a jeho scenáristé se snažili nacpat do filmu spoustu popkulturních odkazů, trochu laciných narážek na práci politiků, ale povedly se jim vytěžit i některé opravdu dobré vtípky (třeba ten s GPS navigací na létajícím koštěti). Zdeněk Troška nikdy nešel pro ostřejší slovo daleko, a tak ani Strašidla nejsou nějakou výchovnou podívanou. Patrně se jedná o první českou pohádku, ve které se objeví znásilnění (z čehož se nakonec vyklube celkem zábavná dějová linie). Škoda, že si tvůrci nedali větší práci s dialogy, zvlášť ty milostné občas nepříjemně šustí papírem a herci mají viditelné problémy je věrohodně interpretovat. Při natáčení Strašidel se sešla poměrně silná herecká sestava. Nejlépe si z ní vede Jiří Dvořák jako zamilovaný vodník Bubla, zajímaví jsou i Bronislav Kotiš v roli hejkala Huga, Carmen Mayerová jako ordinérní čarodějnice Žofie či Václav Postránecký v malé úloze ředitele školy. Ne všem ovšem role sedly úplně ideálně, což platí především pro křečovitou Terezu Kostkovou, neoslní ani nevýrazná Sara Sandeva. Strašidla jsou letní oddechovkou, která si jistě najde dostatek diváků. Je to snímek, který neurazí, ale ani nenadchne. ()
Troška se snažil přiblížit Vorlíčkovi, ale jelikož se nedokázal oprostit od svých klasických neduhů (kýčovitá malebnost, primitivní humor, některé dějové linky vzešlé patrně z chorého mozku), byla ta snaha od počátku stejně marná, jako čekat, že Kostková bude míchat lektvary nahoře bez. Adámek Family si ovšem nezaslouží hlubokou nenávist, postačí prostý nezájem a uživateli plnyhrnek bych chtěl vzkázat, že i pekař si může přečíst Vergilia v originále.. ()
On už ten samotný nápad je trapný a nepůvodní, ale mohlo to být aspoň trochu legrační. Aspoň trochu. Tenhle film zasadil slušnou ránu mým nadějím na zlepšení situace v současném českém filmovém průmyslu. Kdybych sledoval víc nových českých filmů, bylo by asi dávno po nadějích. Označení pohádka je značně zavádějící, jde spíš o filmovou telenovelu maskovanou za vcelku ucházející kostýmy. ()
Galéria (48)
Zaujímavosti (8)
- Sáře Sandevě při natáčení vadilo, že v evidentně velké zimě musí hrát venku pouze v šatech. (major.warren)
- Pohádka, kterou v divadle zkouší režisér (Matěj Hádek), se jmenuje stejně jako film, „Strašidla“. Plakát je možné ke konci filmu zahlédnout venku u vchodu do divadla. (noelcoward73)
- Film byl natáčen celkem v lokacích: Zámek Líšno a Liteň, Základní škola Františka Josefa Řezáče v Litni, Veteránů "U MED.Věda"- Řevnice, Prádelna "Quido" Praha 3, 1. Toušeňská, s.r.o, Kino Řevnice, Městský úřad Řevnice a ZUŠ Řevnice (Brydnis)
Reklama