Tvorcovia:
Donald GloverHudba:
Ludwig GöranssonHrajú:
Donald Glover, Brian Tyree Henry, Lakeith Stanfield, Zazie Beetz, Harold 'House' Moore, Cranston Johnson, Emmett Hunter, Rick Holmes, Ashley John (viac)VOD (1)
Série(4) / Epizódy(41)
Obsahy(2)
Dvaja bratranci pracujú na atlantskej hudobnej scéne, aby si zlepšili život. (Disney+)
Videá (6)
Recenzie (49)
Musím říct, že na seriál z prostředí které mě vlastně ani nezajímá, to vtáhlo docela dost. Velký podíl na tom mají vcelku slušné postavy a ona zvláštní atmosféra Altanty. Nutno však říct, že první půlka na mě i přes to všechno působila jako ničím nezajímavé "drama", ale v té druhé Glover a ostatní rozjeli vcelku zajímavé nápady. Hlavně epizoda B.A.N. je svým pojetím velice originální a ačkoliv tohle není seriál, kde by se člověk smál od začátku do konce, právě tenhle díl u mě takové momenty vyvolal. Oblíbená epizoda: 1x07 - B.A.N. ()
Rekl bych ze overrated. Slibnej začátek, pak lepší díly střídaj slabší. Občas je to divně slepený a chybí ucelená dějová linie. Druhá série je takřka rozkouskovaná na jednotlivý díly a děj se často zaměřuje na konrétní charakter, kterej se ocitá v bizarní stituaci na bizarním místě. Zatímco první serie se soustředí na hood vs svět bílejch, v druhý je děj mnohdy situovanej mimo sousedství, do konrétních "bělošskejch teritorií". Serial teda hlavně ukazuje to, jak se dneska cejtí černoch z ghetta v majoritní bělošský společnosti, která mu primárně nerozumí a diskriminujeho. Sekundárně se řeší např. krize černošský identity. Ačkoli je ústředním duem vycházející rapová hvěza a její manažer, muzika je zde na vedlejší koleji a je spíše prostředkem, skrze kterej se protagonisti dostávaj do široký (bílý) společnosti. Takřka každej běloch je v seriálu vykreslenej jako trouba, což mi přislo trošku sorry ass, jinak je celkem vyváženej a neidealizuje čenochy apod. Seriál je vtipnej, ocenil bych zejména scénaristickou vynalézavost, občas je však celkovou kvalitou nebo obsahem nekonzistentní, některý trapný scény např. s Migos si mohl odpustit. 3,5*. Jeste bych dodal, že tvure serialu je Donald Glover aka rapper Childish Gambino. ()
1. série: Není pravidlem, že by film nebo seriál, který se odehrává v pro mě jiném prostředí musí být špatný. Zvlášť co se týče rapu. Compot toho byl důkazem a toto po potvrzuje. Neříkám, že jsem se neustále bavil, ale pořád jde podle mě o dobrý bizarní kousek humoru z nového a neprobádaného prostředí. Celé to působí minimálně dobře. Trochu mě jen štve, že i když je mi jasný, že ten vývoj postav nemůže být tak rychlý na takového úrovni, i tak je blbý, že se třeba postava Paper Boie za celou sérii skoro vůbec nepohla dál. Ale což. Druhá série také proběhne. Foxové se snaží dohnat dobu, kterou zaspali a daří se jim to. 2. série: Do druhé série Atlanty jsem vstupoval spíše z povinnosti. Taky jsem to tak rozjel až mi to začalo jednoduše vadit. Ale ono se to najednou zvrtlo v něco víc. Mnohem víc. Tu změnu jsem příjemně zaznamenal jako svěží vítr, který odfoukl to staré a hnusné. Přišlo něco zcela nového a lepšího, čemu jsem ne vždy rozuměl, ale Glover si dokázal v podstatě s každou postavou i nějak vyhrát. Dokázal k ní vytvořit zajímavou linku. A hlavně i někdy takovou, že se opravdu smějete. Což jsem zde ani snad nečekal. Atlanta nakonec silně překvapila. Dokážu chápat pozitivnější reakce. Jednoznačně. ()
Nevím, jestli je Atlanta fakt natolik dobrá, nebo jsem jen v současných "komediálních" seriálech oplakával absenci opravdu dobrého temného, a vlastně i dost sofistikovaného, humoru. Tento v obou smyslech "černý" komediální seriál si bere své dílčí prvky i z takových fenoménů jako Twin Peaks, Ellisonův Invisible Man nebo Kafky a vytváří skvěle vystavěný mišmaš, který navíc i má co říct, a to nejen o afroamerické kultuře. Spíše než vyložený vhled do rapové scény mi seriál přišel jako rafinovaná, podvratná ale zároveň mimořádně vtipná sociální kritika na všechno možné od rasismu až po šoubyznys. Donald Glover se prokázal jako mimořádný tvůrčí talent, který umně pracuje s inspiracemi a dokáže skvěle nahlížet a dělat si srandu ze současné americké společnosti, aniž by přehnaně moralizoval. Ústřední postavy (Glover, Henry a hlavně skvělý Stanfield) sice jsou konfrontovány s absurdním, podivně nastaveným světem, ve kterém se učí navigovat a přežít, ale zároveň ani tyto postavy nejsou ušetřeny svých vlastních malých absurdit. Skvělé a nebojím se říci i důležité dílko. Edit: 4. série dílo trošinku sráží, spolu s nevýrazným finále, kde se žádný charakterový ani dějový oblouk neukončí a žádná katarze se nekoná (když srovnám třeba s úžasným finále Better Call Saul, trochu mě to zamrzí, ale BCS je přeci jen nejlepší seriál za posledních 10 let). ()
Atlanta, seriálový debut všestranně nadaného umělce Donalnda Glovera, je odvážný a v mnoha ohledech velice pozoruhodný počin, pro který v současné audiovizi nenacházím srovnání. Dosud jsem se nesetkal se seriálem, který by mi dokázal zprostředkovat tak intenzivní psychickou, neřkuli fyzickou, zkušenost. Tolik příkoří, nenávisti a nespravedlnosti, se kterými se všechny ústřední postavy (Earn, Van, Alfred, Darius) na denní bázi potýkají aby člověk pohledal. Jakýkoliv úspěch, ať už jde o rozjetou uměleckou kariéru, finanční zabezpečení nebo vyšší společenskou pozici, je vykoupený ztrátou soukromí, příživnictvím ze stran fanoušků a přátel nebo popřením své vlastní (kulturní) identity. Fikční svět, který postavy obývají, se z jejich perspektivy jeví jako surrealný, absurdní, v mnoha ohledech naprosto vymknutý logickým a morálním principům. Ona surreálnost a absurdnost daného fikčního světa (jenž je povětšinou zobrazován realisticky, pomineme-li záměrné stylistické hříčky typu neviditelný automobil, afroamerický Justin Bieber apod.) pramení ze společenských podmínek, ve kterých jsou postavy nuceny žít. Každodenní systémové omezování, všudypřítomný rasismus, násilná apropriace afroamerické kultury, to vše je součástí každodenní reality jednotlivých postav, nemluvě o tom, že jsou jejich životy už od narození poznamenány traumatickou historií jejich předků (“Where are your ancestors from? Congo? Ivory Coast? South-eastern Bantu region?“ – “I Don’t know…This spooky thing called “slavery“ happened, and my entire ethnical identity was erased, so…“). Situace naprosto všední, ať už jde o návštěvu restaurace, baru nebo kina, se v rámci daného fikčního světa mohou v mžiku změnit v situace extrémní, mnohdy i život ohrožující. Všechny tyto okolnosti nezbytně ovlivňují jednání hlavních postav, které se pokouší najít si z tohoto absurdního životního kolotoče cestu ven. Velkou předností celého seriálu je, že se neuchyluje k stereotypním a zjednodušeným pohledům na konkrétní témata, kterými se zaobírá, a zároveň se nebojí nahlédnout ona témata i z druhé strany. Ne vždy jsou postavy afroamerického původu v roli oběti, mnohdy svého původu zneužívají pro svůj vlastní prospěch, a to nejen na úkor privilegovaných, ale i svých vlastních lidí (nejlépe patrné v epizodách: S01E09 – Den černé nezávislosti, S03E06 – Bílá móda). Najdou se i epizody, kdy se perspektiva kompletně otočí a dennodenní příkoří, diskriminaci a pocit ztráty pevné půdy pod nohama zakusí bílý muž (S03E04 – Velká odplata, S0304 – Běloch, co ze sebe dělá černocha). Struktura celého seriálu je spíše volná – epizody, ve kterých sledujeme osudy hlavních postav občas střídají epizody alegorické, rozvíjející ústřední témata a motivy (S02E01 – Tři pohlavky, S04E08 – Trdlo, co sedělo u dveří). Žánrová paleta je opravdu pestrá, komediální epizody s absurdním či sociálně-kritickým podtónem (kterých je valná většina) střídají epizody čistě komediální (S02E05 – Holičství), případně epizody s prvky folkového (S02E04 – Helen) či bytového (S02E06 – Teddy Perkins) horroru. Formální stránka je precizní a mnohdy velmi nápaditá (od obrazových kompozic až po soundtrack). Jediná věc, na kterou jsem si za celou dobu sledování nezvykl a které nepřikládám žádný stylotvorný význam jsou black-screen střihy/předěly, které se objevují téměř v každé epizodě a které vnímám jako formální kličku, zjednodušení, jak propojit jednotlivé scény a zachovat alespoň určitou kontinuitu vyprávění. Myslím, že Glover svůj záměr: “The thesis behind the show was to make people feel black. I want them to really experience racism, to really feel what it’s like to be black in America“ naplnil bezezbytku. Atlanta je vskutku bezútěšnou výpovědí o současném vztahu americké společnosti vůči valné většině občanů afroamerického původů. Seriál bych doporučil zejména těm, kteří mají tendenci tuto skutečnost neustálé zpochybňovat, zjednodušovat nebo snad úplně převracet. Škoda jen, že se do jejich konformní, zkreslené a pohodlné bubliny pravděpodobně nikdy nedostane. () (menej) (viac)
Reklama