Réžia:
John HughesScenár:
John HughesKamera:
Thomas Del RuthHudba:
Gary ChangHrajú:
Emilio Estevez, Paul Gleason, Anthony Michael Hall, Judd Nelson, Molly Ringwald, Ally Sheedy, John Hughes, John Kapelos, Ron Dean, Mike BurnhamVOD (4)
Obsahy(2)
Film Snídaňový klub režiséra a scénáristy Johna Hughese přináší symbolický obraz života na americké střední škole v 80. letech minulého století. Když se kvůli školním prohřeškům sejde na sobotním vyučování rebel, šprt, školní královna krásy, sportovec a podivínka, všichni jsou pouhými spolužáky. Odpoledne toho mají ale společného víc, než si kdy dokázali představit. V dobrosrdečné komedii o dospívání, která pomohla definovat celou generaci, se představuje hvězdná herecká sestava z 80. let.
(Bontonfilm)
Recenzie (404)
Úžasný film pro mladou generaci. A myslím, že nadčasový. Role, předsudky etc. jsou i dnes a nejspíš vždycky budou a tenhle film představuje přesně to, o co se celé svoje mládí snažím a jak se k lidem snažím přistupovat... "V každém z nás je génius". PS: Allison se mi víc líbila před změnou :3 ()
Skvělý teenage film z 80. let od Johna Hughese. Jak to asi může dopadnout, když pětice studentů musí přijit v sobotu do škole, aby si zde odpykala trest a přemýšlela o tom, proč jsou tady? Navíc, když se sejde tak nesourodá skupina, kterou tvoří sportovní hvězda, kráska školy, typický šprt, místní buřič a podivínská holka? Vznikne z toho velmi povedená zábava, kterou sami potrestaní žáci vytvářejí, ačkoli ze začátku to vypadá, že ani jeden z nich nemá zájem cokoli dělat, ještě k tomu s přítomnými lidmi. Stačí se zbavit, resp. zabavit učitele, jenž nad nimi dohlíží a můžou si užít školu sami pro sebe a dělat věci, které by jinak nesměli. Právě v tomto momentu se snímek začíná naplno rozjíždět. A tak, jak si jej zúčastnění protagonisté užívají, jsem si i já užíval film, který nečekaně dospěje až k osobním a intimním výpovědím všech hlavních postav. V úvodu filmu sledujeme, jak většinou rodiče dovážejí své děti do školy, stejně tak se děje taktéž na konci snímku, rovněž se stejnou písničkou, ovšem se zřetelným rozdílem v podobě postav, které jsou bohatší o nové zkušenosti tak i nové vztahy. O něco slabší než nadcházející režisérův kousek, ale i přesto podařený film o americké mládeži. ()
7.9/10 aneb geniální, kultovní klasika, kterou by měl vidět každý už jen z principu. Snídaňový klub jsem si fakt vychutnal. Vychutnával jsem si postavy, humor, dobrou režii ale hlavně neuvěřitelný scénář, který je na vesmírné úrovni. I přesto, že je to středoškolský "teen" film, je to něco naprosto jiného než drtivá většina ostatních stejnožánrových filmů a jak asi tušíte, je to ve všech směrech lepší. Máme tu totiž pět naprosto odlišných individuí, kteří jsou zavření v jedné místnosti a vedou dlouhý rozhovor plný myšlenek zaměřených na středoškolské problémy. jediná věc která mí vadila bylo to, že jsem čekal důraz na slovo SNÍDAŇOVÝ, protože název filmu zní skvěle, ale v závěru nevidíte nikoho ani jednou snídat :( ()
Musel bych asi dlouho přemýšlet, zda má moje generace nějaký takový podobný film, jenž by takovým způsobem odrážel dobu tak nějak jejich očima.. Ještě před tím než se John Hughes proslavil jako scénárista Culkinových Sám doma, tak dal dohromady ještě jeden kousek, který v součtu není tak kultovní ale možná časem všichni uznáme, jak se na Snídaňovém klubu taky stavělo.. Snídaňový klub je o nápadu, který znamenal dát dohromady partičku všelijakých poškoláků, kdy každý z nich reprezentuje jeden typický školní archetyp - sporťák, rebel, šprt, kráska a podivínka. Všechny tyhle existence se díky stejnému problému setkají na celé odpoledne po škole.. Nemyslím si, že je tam nějaká příběhová vize, nýbrž jde o to nechat postavy interagovat a v různých mezích dávkovat, čím je jejich archetyp klasický a současně jim postupně dovolovat z nich vystupovat.. Uvolněná zábava o tom, jak je to "mladí mají snadný a jak si žijí bezstarostné životy". V tomhle je to nadčasové a ani za bezmála 40 let se nepodařilo ty dvě (teď už tři) generace spojit.. P.S. Kde by byl Matt Groening a jeho Bender Rodríguez nebýt tohohle kousku. 70% ()
Zazněly první tóny Don't You Forget About Me a hned jsem věděla, že jsem narazila na ten správný filmek. A opravdu, všechno to povídání, při kterém jsem chytala záchvaty smíchu nebo ucítila nůž na srdci, jsem si každé slovo uzamykala do sebe. Osmdesátkové vibes nikdy neomrzí, dokázala bych se na snímek podívat ještě několikrát se stejným nadšením. Především mě moc zaujala odlišnost všech postav. A tom to právě je. ()
S tímto filmem jsem se fakt úplně minula. Přitom to není tak dávno, kdy jsem chodila na střední, ale taková jsem rozhodně nebyla.. Nešlo mi ztotožnit se ani s jednou z postav, všechny mi přišly děsně šablonovité, hloupé, afektované. Souhlasím s komentářem uživatele Rob Roy, tohle NENÍ realita. Film je složen ze samých klišé; největší grázlík, jenž si libuje v trhání knížek, měl ve skutečnosti těžké dětství, princezna nechce být zbohatlická jako její rodiče a klidně zahodí diamantovou náušnici, šampion v zápasení je ztělesněná empatie a už by nechtěl vyhrávat, ale nutí ho k tomu jeho otec, z totálně uhozené dívky, která na začátku vydává jen „Ha!“ a plive po ostatních nehty, se stane krasavice k pohledání, zastávající se ostatních … Uááá, pomoc! A co teprve ten konec… Jedinými světlými body v temnotě jsou výkon Anthonyho Michaela Halla v roli šprta Briana, chytlavá ústřední melodie a snad jediná (?) vtipná hláška ve filmu: „A co jsi udělala ty, že jsi tady?“ „Nic. Jen jsem neměla lepší program…“ Bída, bída. 96. ze 1001 ()
Výborně napsaný příběh. Zajímavě vymyšlené figury. Výborné herecké výkony. ()
Dlouho jsem se tomu vyhýbala a díky tomu si teď můžu vychutnat velmi milé překvapení. Breakfast club mě naprosto okouzlil. Dokonalé splynutí komedie a dramatu. Ani chvilku jsem se nenudila a že já se začnu nudit rychle a to u filmů, které střídají jednu velkolepější scénu za druhou, Snídaňový klub nás nevytáhl ze školy, pomalu ani ze třídy, a stejně jsem na tom vysela očima celých 97 minut. Což je táké příjemný fakt. 97mi minutová stopáž. U těch dnešních epických dramat, které se mají dotknout vaší duše se pod 120 minut nedostanete. Takže svěží, vtipné, dojemné, trefné, nadčasové, plné skvělých hereckých výkonů.... bouhužel ale né dokonalé. Něco mi tam na plnej počet schází, ale určitě si Breakfast club pustím znova. ()
Breakfast club je film do kterého se vcítí každý, kdo měl někdy podobné problémy jako hlavní postavy. Nikdo ač se může na venek zdát bezstarostný, či dokonalý nebo prostě jen dost chytrý se nemusí vůbec cítit tak jak působí. Tento příběh je plný emocí a dočasného přátelství mezi skupinou lidí, která by se běžně těžko jen pozdravila, doplněný skvělou hudbou i kvalitním humorem. ()
Nadčasový snímek, který by měl být povinně promítán na středních školách. Studenti by pak k sobě možná byli více schovívaví. ()
nejak ma to neoslovilo.....bolo to ešte povrchnejšie, ešte patetickejšie než moje najnižšie očakávania.....rovnaký problém ako Pretty in Pink.....keď sa snaží niekto zúfalo riešiť problémy mládeže, hoci si sám na svoju mladosť nepamätá.....sú tam pekné momenty, možno v puberte by sa mi to páčilo na ****, takto za ***. ()
Údajně kultovní film, ale mě nijak zvláštní nepřijde teda. Až neobyčejně obyčejný film, bych řekla. Určitě to není něco, co stojí za druhé zhlédnutí, ale podhodnocení si to taky nezaslouží. Takový zlatý střed. ()
„Don't You Forget About Me. Don't Don't Don't Don't. Don't You. Forget About Me“ Jednoho sobotního rána, které je postrachem všech školáků - jít do školy, se setkala partička. Genius, sportovec, blázen, princezna a vyvrhel ráno odstartovali své slovní přestřelky a náboje jim vydržely až do úplného konce. Snímek The Breakfast Club mě donutil přemýšlet nad jednou věcí. Čím to je, že teen komedie 80.let dokázaly zabavit? Je to dobou? Když srovnám dnešní teen filmy s těmi 80kovými... Partičky se více méně skládají ze stejných charakterů, ale na rozdíl od dnešních snímků, je tam nechcete všechny postřílet. Láska, výtržnosti, blbnutí - všechno podáváno s takovou lehkostí, že se přistihnete, jak se usmíváte jak měsíček na hnoji. P.S.:Judd Nelson, rebel s dobrým srdcem, zabíjel svými hláškami. ()
K Snídaňovému klubu jsem šel bez jakýchkoliv očekávání a nic jsem si o něm nezjišťoval. A musím říct, že mě velice překvapil. Jelikož ještě stále spadám do cílové skupiny, tak jsem se ihned dokázal sžít s postavami, které si mě od prvních minut více či méně zaháčkovaly. Zároveň tomu ale velmi dopomohl fakt, že každá z nich je úplně odlišná a díky tomuto kontrastu mezi sebou měli tu správnou chemii. Co ovšem každého trkne hned v prvních minutách je neotřelé a vcelku minimalistické pojetí filmu, jenž působí originálně i po těch letech. Každopádně toto všechno drží pohromadě výborný scénář, díky kterému je snímek ať už chováním postav nebo jejich dialogy neskutečně přirozený a i když v těch osmdesátkách (jejichž vliv je tu rovněž velmi silný) měl nejspíš o něco větší vliv na tehdejší mládež, tak mně osobně přišlo, že se dá, jakožto taková výpověď nelehkého středoškolského života, aplikovat i do dnešní doby a právě ty problémy, které sužují hlavní hrdiny, jsou stále víceméně aktuální. Celkově tedy můžu říct, že jsem si Snídaňový klub velice užil, i po těch 35 letech jde o výbornou a svěží dramedy a tudíž se jí nezdráhám dát 80%. ()
no jedna z najslabších komédií od Johna Hughesa.ak nie najslabšia. dosť nuda,nechapem ze to ma 78%,zase zbytočné prehnané hodnotenie,za mna 50%,raz pozrieť stačilo.a to mam J.Hughesa rad lebo ma fakt fain komedie ()
Další z komedií, u které jsem se ani jednou nezasmál. Místy jsem se naopak cítil trapně, za chování některých postav. To samo o sobě rozhodlo o tom, že tenhle film u mě úspěch mít nebude. Místy stupidní dialogy a příliš nucené a umělé hraní se mi vůbec nelíbily. Jestli jedinou myšlenkou bylo vtlouct divákovi, že nikdo není černý nebo bílý, ale od každého máme něco, tak to je tedy opravdu bravurní (myšleno silně ironicky) počin. Přišlo mi to celkově o ničem a autoři se snažili udělat z každého "komára velblouda". Takový naivní, nepropracovaný, nudný a hlavně nevtipný film s neskutečně vynuceným závěrem. Pozn.: A pubertální sígr, kterého ztvární 26letý herec taky nepůsobí moc přesvědčivě, hodně tragické obsazení jeho role. 3/10 ()
I když si většinu lidí zaškatulkujeme, nemění to nic na tom, že se všichni nacházejí ve více škatulkách, než jen v jedné. Někdy si to ale ani oni sami neuvědomují. Tento film je toho krásnou ukázkou. ()
Chcete pochopit "třídní" rozdíly v US? Chcete zkusit nahlédnout za oponu myšlení blázna, který je schopen vystřílet půlku školy? Pusťte si tuto komedii. ()
"...Vidíte nás tak, jak nás chcete vidět. Co nejjednodušeji, v těch nejpohodlnějších definicích. My ale zjistili, že každý z nás je bedna, atlet, magor, princezna a gauner. Stačí Vám to jako odpověď?..." Nejen učitelé, ale i my mezi sebou máme tendenci vzájemně se hodnotit podle věcí, které si myslíme, nebo které nám říkají ostatní. Hloupost. Nikdy bychom neměli zůstávat u těchto "pohodlných definic". Pravdou totiž je, že prakticky každý je ve skutečnosti úplně jiný, než jak na první pohled vypadá... A pak třeba zjistíme, že kvůli někomu takovému budeme schopni strávit celou sobotu ve škole, protože prostě nebudeme mít nic lepšího na práci :) ()
Naprosto chápu toho který, tvrdí že Snidaňový klub je kultovní klasika prostě jen proto, že tomu tak je. ()
Reklama