Réžia:
John HughesScenár:
John HughesKamera:
Bobby ByrneHudba:
Ira NewbornHrajú:
Molly Ringwald, Michael Schoeffling, Anthony Michael Hall, Paul Dooley, Carlin Glynn, Justin Henry, Haviland Morris, Gedde Watanabe, Blanche Baker (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Nastávající šestnáctiletá dívka Samantha Baker (Molly Ringwald) na jejíž narozeniny zapomněla většina příbuzných z prostředí americké školy, touží, jako mnoho dalších po chlapci jménem Jake Ryan. Na školním večírku se snaží upoutat jeho pozornost, ale místo toho se spíše stane obětí sázky. A navíc zjistí, že Jake má jinou dívku, která se na něj lepí jako klíště. Aby toho nebylo málo, tak domů na návštěvu jí přijeli prarodiče a na výměnný pobyt Číňan Long Duk Dong. (Lenarek)
(viac)Videá (1)
Recenzie (84)
Osmdesátá léta, eletronická hudba (Billy Idol, ...) , trapní nerdi (a John Cusac mezi nimi v menší nevýznamné roli), otravná rodina, trapasy. "Humor" je poplatný době svého vzniku, takže jsem občas valil oči nad drzostí a trapností. Ale koukatelné to je. # příběh 4 | hudba 5 | humor 3 | akce 0 | napětí 0 | pustil bych si znovu 5 ()
Ach ty sladké naivní osmdesátky! Čas, kdy Americe vládl Reagan a všechny problémy se daly vyřešit hlubokým pohledem do očí a projíždkou v tátově vypůjčeném rollsroyci. Trochu mi to připomínalo American Graffiti v tom, jak se celý film odehrával během 24 hodin a především během jedné noci z pátku na sobotu. ()
Na teen romantickou komedii film obsahuje podezřele vysoký počet zábavných wtf scén, které velmi dobře balancují na hranici trapnosti, ale Hughes velmi dobře ví, kde už má přibrzdit a to je vlastnost, které se bohužel dnešním obdobným filmům nedostává. Jinak romantická linka filmu mezi Molly (která se mi poprvé ke konci libila) a velmi nevýrazným Schoefflingem je nulová, ale naštěstí nehraje vůbec prim. Režisér asi věděl jaký poklad má v ultimátním Michaelu Hallovi, který si imho krade celý film pro sebe a je jednoduše boží a tak dostal hodně prostoru. Také ten Číňan je hodně ultimámátní postava, celkově je to absolutně feel good záležitost, hodně jsem se smál a jsem velice spokojený. A na party hraje Patti Smith - tak to má být :) ()
Hughesov debut je mixom mnohých jeho budúcich hitov. Skoro to vyzerá, že všetky línie, ktoré tu naznačil, neskôr len rozvinul do samostatných filmov. Základom je romantika, aj keď vzťah medzi kráskou Molly Ringwaldovou a nudnou kópiou Matta Dillona, je tu len platonický a až na konci si prvýkrát niekam spolu výjdu. Línia so zabudnutými narodeninami pripomenie zabudnutého Kevina. Divoká párty pripomenie šialenosť Weird Science, ale tu mi to pripadalo vtipné. Sú tu aj nejaké vážnejšie chvíľky v ktorých sa trochu viac dostaneme pod kožu tím teenagerom, ale nie je tu toho toľko ako v Breakfast Club. Okrem sympatickej Molly tu zažiari hlavne Hughesov obľúbenec Anthony Michael Hall ako dosť sebavedomý a otravný geek. Tie jeho kúsky skoro pripomenú Ferrisové eskapády. Scéna s Mollynymi nohavičkami, ktoré uctievajú prváci je fantastická. Komediálna stránka sa fakt vydarila. Mihne sa tu kopa budúcich hviezd. Bavila ma hlavne zadrátovaná Joan Cusacková. Zato jej brat John tu dokazuje, že na toho búrliváka v Breakfast Club, ktorého si zahral Nelson, herecky fakt nemal, aj keď vekom by zodpovedal viac. Celkovo to je zábavný, trošku nesúrodý mix viacerých žánrov. Predsalen mám radšej tie vážnejšie Hughesove kúsky, ale rozhodne to je film, ktorý pobaví aj v dnešnej dobe. 7/10. ()
Galéria (67)
Zaujímavosti (14)
- Jim Carrey se ucházel o roli Teda (Anthony Michael Hall) a Viggo Mortensen o roli Jakea (Michael Schoeffling). (HellFire)
- Molly Ringwald a Anthony Michael Hall spolu během natáčení moc nevycházeli. Režisér John Hughes je proto vzal do obchodu s hudebninami, kde oba mladí herci zjistili, že mají stejný hudební vkus a jejich vztah se zlepšil. (HellFire)
- Pokoj Samanthy (Molly Ringwald) byl ve skutečnosti postaven v tělocvičně, kde probíhaly scény s tanečním večírkem. (HellFire)
Johna Hughese díky generační kultovnosti jeho filmů a jejich významu v rámci vývoje filmů o dospívání obchází aura nadčasového klasika, což pak v dnešní době může divákům nemilé překvapení nad problematickými aspekty jeho filmů. Na druhou stranu to zpřítomňuje fakt, že každý film je dílem své doby a nevyhnutelně jej budeme v jiných časech vnímat vlastně vytržený z jeho kontextu a naopak ryze aktuální optikou. Dnes tak mohou zasloužené pozdvižení vyvolávat zapouzdřenost v bělošské suburbii, klišovité motivační prvky hlavních postav a obzvláště pak genderová konzervativnost i krajně povážlivé vystupování mladíků vůči dívkám. Nicméně navzdory občasným diváckým rozpakům si Hughesovy filmy uchovávají svůj šarm, náboj a především empatičnost vůči postavám. Právě díky tomu zůstávají stále zábavné a divácky ohromně vděčné, což rozhodně nemůžeme říct o většině teenagerských filmů, které přišly před, souběžně s i po těch Hughesových. "Sixteen Candles" bylo prvním Hughesovým realizovaným scénářem na téma dospívání a ještě viditelně vychází z dobového trendu teenagerských komedií typu "Porky's". Ty byly postavené na klukovsky puberťácké optice, frathouse fórcích, sexuálních narážkách a fetišizaci ženských těl. Hughesův režijní debut představoval záadní revoluci v žánru, neboť na jedné straně zachoval strukturu epizodních gagů i rámec nezřízeného večírku, ale namísto obvyklých rozjívených a sebejistých borců celé vyprávění vystavěl kolem dospívající dívky a jejího světa tvořeného současně školou i rodinou. Především ale již tento film stojí na základních pilířích veškeré následující Hughesovy tvorby, kterými jsou empatie vůči všem postavám a především odhalování osobností za schematickou fasádou škatulky na třídním sociálním žebříčku. Hierarchie kolektivu a jeho jednotlivé kasty sice v dnešní době už v lepším případě už zanikají, respektive studenti a studentky si více dávají záležet na tom, aby alespoň vnějškově více zapadaly do uniformní masy a veřejně tak méně vyčnívaly, ale v minulých dekádách naopak tato dynamika představovala alfu a omegu dospívání. Na rozdíl od jiných filmů, které škatulky jako asociální geek, hezounský jock, královna plesu či sportovní mužatka utužovaly a podporovaly demarkační linie mezi nimi, Hughes naopak ukazoval nitra postav za jejich povrchní slupkou. "Sixteen Candles" ve směru odhalování lidských charakterů, skrývajícími své pravé emoce, osobnosti, i soukromé životy za brněním přejímaných rolí, sice nezachází tak do hloubky jako jeho nadcházející milník žánru "The Breakfast Club". Ale to ani není možné, protože oproti komornímu minimalismu a sevřenému melodramatickému rámci nadcházejícího snímku, kde si kompletně vystačil se sedmi postavami, ve své autorské prvotině skládá v rámci žánru komedie až altmanovsky komplexní mozaiku takřka dvaceti postav, z nichž většině dopřeje možnost se ukázat v jiném světle, než jak si je zaškatulkujeme na začátku (což je dramaturgický princip, jenž od Hughese převzaly nejlepší moderní filmy o dospívání včetně "Whip It!" či "Booksmart"). To samé platí také o většině oněch problematických elementů filmu a projevů některých postav. --- SPOILER START --- Long Duk Dong sice nejprve působí jako děsivě stereotypní figura, ale v průběhu filmu dostane zásadně větší prostor a širší profilaci než ve většině jiných filmů a stane se dokonce proto-McLovinem. Vývoj večera a rána poté pro Caroline, Farmer Teda a Jakea zase sice chvílemi děsí nakládáním s dívkou jako věcí a jejím zneužíváním, ale současně dostává empatické vyústění v jejich finálním vyříkání si všeho. --- SPOILER KONEC --- Středoškolské filmy sice nevyhnutelně stárnou, ale ty nejlepší z nich ve svém jádru odolávají zubu času a mohou tak být pohádkovým obrazem moderní civilizace, která nikdy nebude bezchybná, ale postupně se učí být lepší. V případě Johna Hughese se pak o to více zpřítomňuje smutný fakt, že i ti nejcitlivější z nás, obzvláště v době kdy se sami ještě hledáme (byť si myslíme, že už jsme ohromně vyzrálí), mohou chvílemi vyvádět neskutečné hovadiny a být velmi necitliví. Bylo by sice hezké je vůbec nedělat, ale tak lidé nefungují, a tak záleží hlavně na tom, jestli se z těch chyb poučíme jako civilizace i jednotlivci. Hughes připravil pole pro aktuálnější a ještě citlivější portréty středoškolského dospívání a sám k "Sixteen Candles" složil reparát ve filmu "Pretty in Pink". () (menej) (viac)