Obsahy(1)
Hlavní postavou tohoto romantického příběhu je Hibiki Shimada (Suzu Hirose). Sedmnáctiletá studentka, která se bezhlavě zamiluje do svého učitele dějepisu. Hibiki se nakonec neudrží a vyzná se panu učiteli ze svých citů. Jak toto může dopadnout? Školní předpisy toto přísně zakazují. Zákon to vidí zcela stejně. A odsouzení společností by v případě opětované lásky bylo nevyhnutelné. Láska je však mocná čarodějka. Může toto skončit šťastně? (Dlubal David)
(viac)Recenzie (11)
Mam rad romanticke filmy, ale tie z Japonska ma na rozdiel od Korejskych väcsinou nenadchnu, pretoze v nich na mna nefunguje romanticka chemia. Proste mi pripadaju nudne. O to viac ma prekvapilo, ze ma uplne dostal film od rezisera, ktoreho predosle dva filmy, ktore som videl tiez nenadchli a v kazdom ohlade mi pripadali priemerne. Ale tentokrat sa to vydarilo po kazdej stranke. Pribeh o laske medzi studentkou a ucitelom je podany civilne, bez prehnane dramatickych, neprijemnych alebo slzopudnych scen pri ktorych by ste mali dojem, ze hraju nasilu na city. Cely film stoji na postave neskutocne roztomilej a nadhernej studentky v podani Suzu Hirose, ktora si ma ziskala od prvej minuty filmu. Ucitel sa väcsinu filmu sprava dost rezervovane az mi trochu liezlo na nervy, ze po kazdej otazke sa 5 minut zapozeral do blba a az potom zo seba vyzmykal odpoved. Ale ked uz koncne prejavil city, tak to stalo za to a chemia medzi ustrednym parom fungovala na 100%. Zaujimave su aj vedlajsie linie dalsich dvoch kamaratov studentky. Len to vysnivane finale mohlo byt dojimavejsie. Pripadalo mi akokeby ho tam dodatocne prilepili z povinnosti. Asi mi pri nom chybala emotivnejsia hudba. Takze celkovo je film za 4 hviezdicky a piatu davam za Suzu Hirose. 9/10. P.S. velke diky Langi za titulky k filmu, ktory mi konecne dokonale sadol. No vidis, ze este nie som uplne strateny pripad. :) ()
Ono to bude asi tím režisérem, máloco se mu povede natočit lépe jak průměrně. Na dvojici Ikuta-Hirose jsem se těšila, ale nakonec nějaká ta chemie chyběla. Na film, který se snaží působit hluboce, bylo vše podané poměrně plytce – na všechno, co film naznačoval, toho dal dost málo. Kamarádství mezi těmi třemi, vztahy mezi učiteli, vztah mezi Itóem a Hibiki; to vše bylo jen načrtnuto, nikoliv dostatečně vykresleno, takže to má i takový dopad – naprosto polovičatý. Přitom věřím, že tenhle příběh někdo odvyprávěl mnohem zajímavěji a barvitěji. Přes všechna očekávání to byl jen jakýsi fádní snímek o tom, jak se studentka zamilovala do učitele. Veškeré vztahy však byly zahalené v závoji nedostatečnosti, takže člověk nemohl nikomu fandit. Herci sice mohli hrát o život, ale vlastně svým postavám při tom, co bylo řečeno, nemohli vůbec poskytnou nějaký život a 3D rozměr. Škoda. Ale fanoušci Ikuty nebo Hirose by se mrknout měli. Potěšeni budou tak či tak. 55 %. ()
Zajímavá kombinace, která překvapivě funguje a kupodivu vypadá i realisticky a v polovině se vybrala směrem,který jsem neočekával. Takové trochu jiné. ■ P.S. Zíza zmínila režiséra (Takahiro Miki). Nedalo mi, prolistroval jsem si ho a zjistil, že toto je pátý film od něj, co vidím, 4x jsem dal 4 a 1x 5. Asi mi vyhovuje. A zajímavé, že pracuje se samými dobře vypadajícími a populárními herečkami. ()
Oba hlavní hrdinové jsou sympaťáci a vyzdvihují film nad průměr. ()
Miki mal obrovské šťastie, že obsadil do hlavnej úlohy Suzu Hirose. Tá si prešla za svoj krátky čas na filmovom plátne, drobnohľadom rôznych režisérov z ktorých väčšina patrí k súčasnej špičke na poli Japonského filmu. Či už je to Koreeda alebo Iwai. Príbeh sám osebe nevybočuje zo žánrových pravidiel, ale ako som už spomínal pri iných Mikiho filmoch - tento žáner mu sedí a dokáže osobitým prístupom spríjemniť tie dve hodinky, bez toho aby zbytočne prezentoval všetky možné klišé a nasilu tlačil diváka k nejakým emóciám. Páčilo sa mi to, pretože to bolo citlivé. Ako sonda do života jednej žiačky, ktorej predstavy o svete utvára do rovnakej miery aj to po čom túži a aj to, čo je spoločnosťou prezentované ako morálne správne. Nájsť zlatú strednú cestu pre ňu aj jej učiteľa bez zbytočnej bolesti možno nie je úplne ľahké, ale film sa s tým snaží vysporiadať logicky a nenásilne. Na konci zostáva príjemný pocit. A o to myslím tvorcom išlo. ()
Dvě hodiny o tom, jak studentka touží o učiteli, který ji nechce. Sakra, mě to ale bavilo. ()
Pohodová romantická oddechovka, nic zvláštního jsem v tom nehledala, zaujalo mě to podle obsahu, tak jsem do toho šla a bavilo mě to. Hodně. Ještě víc, když jsem koukala podruhý. Svým námětem o zakázaném vztahu učitele a studentky mi to připomnělo A Short Distance Relationship, ale nějak mi ani to podobné téma nevadilo, bylo to zas trošku jiný a líbilo se mi to dokonce víc. Tóma byl prostě lepší, jeho odměřenost, neurvalost, brejlení mi sedlo líp než role Jamapiho. A i ta dívčí role byla taková uvěřitelnější a reálnější. Ohvězdičkovat to ale bylo dilema. Dlouho jsem se nemohla rozhodnout, jestli 3 nebo 4*. Zaujalo mě to ale víc než výše zmiňovaný film a jelikož jemu jsem dala 3, tak tady slabší 4. A nebudu porušovat tradici, i já po přečtení komentů omrkla rejžovy filmy a všem, co jsem viděla, jsem zatím dala 4*, asi mi prostě taky sedí :) Přeloženo. ()
Námet o zakázanej Láske medzi študentkou a učiteľom ma celkom lákal. Od Japoncov som síce nečakal nič extra dramatické so zbesilým spádom, ale predsa len som očakával niečo pozoruhodnejšie ako takúto patetickú dávku, ktorá mala v sebe na môj vkus až príliš veľa lyrickosti bez šťavy. Nie som žiadnym fanúšikom teatrálneho tlačenia na pílu, ale toto bol zas ten opačný extrém, ktorý nemám rád asi ešte viac. Toto bolo proste také akési obyčajné - nemastné neslané. Ale musím uznať, že tá ústredná téma o platonických Láskach sa mi celkom páčila, a samozrejme aj pani učiteľka Nakajima (Manami Higa). ()
Musím předeslat, že jsem byl do jisté míry značně zklamán a opravdu jsem nevěděl, jak si mám film zařadit do svých škatulek. Hodnocení bylo tentokrát krutě zapeklité. Nejednoznačnost a silně smíšené pocity ovládly mou signální soustavu. ■ Strasně jsem se na tenhle film těšil. ■ Celou první čtvrtinu jsem si střídavě říkal: "Yamero" a "Masaka". A jen nevěřícně zíral a divil se, kde asi japonští soudruzi udělali chybu, protože ten film prostě nefunguje. Skutek ze strachu utek a já vážně přemýšlel, že to stopnu a dokoukám jindy. Zvědavost mi ale nedala a já pln očekávání, kde najdu bludišťáka, vydal se dále do nitra tohoto filmu. ■ Hlavním lákadlem pro mě byla Suzu HIROSE, kterou jsem poprvé spatřil v V naší malé sestře, kde, i když to v uskupení starších a vyzrálejších a hlavně známějších hereček měla težké, mě zaujala a já si říkal, že další její film musím vidět. ■ Hlavní postavou tohoto romantického příběhu je Hibiki SHIMADA. Sedmnáctiletá studentka, která se bezhlavě zamiluje do svého učitele dějepisu. Potud zajímavé, ale zpracování mi přišlo velmi divné a mdlé. Druhá čtvrtina dávala návdavek, že by se to mohlo konečně nějak pohnout, někam vyvinout, prostě nestát na místě. Nestalo se tak. Ostatní postavy tu a tam přinášely něco zajímavého, ale ty ústřední dvě zhola nic. Tady už jsem si říkal, že patrně bude problém někde u mě, ale ne a ne přijít na to kde. Nuže, ani spojení Tomáše a Zuzany mi nějak nesedlo. Žádné jiskření. ■ Vše se ale změnilo nástupem třetí třetiny. [SPOILER] A sice scénou, kdy pan učitel Kosaku ITO stojí před svolanou mimořádnou schůzí učitelského sboru. Kde má vysvětlit fotografii kolující na sociálních sítích, kterou pořídila a zveřejnila jedna aktivní prvačka. Na té fotce se líbají učitel se svou studentkou na střeše školní budovy. Tím učitelem je náš dějepisář a studentkou naše lukostřelkyně Hibiki. Tím momentem ve sborovně se celý film úplně odklání od doposud vyšlapané stereotypní cesty a vydává se cestou vnitřního dramatu a rázem celý film dostává úplně jinou, novou energii a začíná dávat smysl...[/SPOILER] ■ Třetí třetina se nese trochu v duchu televizních doramat a více než co jiného, tak silně připomíná Supurauto. Tady už jsem konečně pochopil záměr tvůrců. Jejich cílem nebylo to romantické drama, které jsem předpokládal a očekával, nýbrž tento druh romance, která se ale nedá dost dobře popsat slovy. To ale nic nemění na tom, jak jsem finálně film ohodnotil. První polovina filmu jasné dvě hvězdy. Druhá polovina filmu jasné čtyři hvězdy. Z toho vyplývá: průměr 3. ■ Čtvrtá čtvrtina se mírně odklání od rozjeté třetí a přináší zamyšlení nad tématy: láska kontra chtíč. Ta druhá půlka filmu nenápadně připomíná kombinaci Tak tohle je můj život a AMAchan, aby pak sklouzla k Panu učiteli s láskou. ZAJÍMAVOST: Pan učitel Kosaku ITO jezdí italsko-polským automobilem, který má volant vlevo. (V Japonsku mají ale vozidla volant napravo, protože se jezdí vlevo, stejně jako ve Velké Británii. Konkrétní typ vozidla: FIAT PANDA Selecta. ■ Jak toto nějak smysluplně zakončit. Poslední minuty patří pocitu viny, pocitu zahanbení, ale i frázi: kdo si počká, ten se dočká, zároveň však: co můžeš udělat hned, neodkládej na zítřek. No, a pak si vyber! ■ Jak tato láska může dopadnout? Jak z toho neudělat romantickou limonádu nebo naopak pinku eiga? Může to vůbec skončit tak, aby ani jeden z nich nebyl raněn? Školní řád mluví jednoznačně zamítavě. Zákon to vidí zcela stejně. A odsouzení společností by v případě opětované lásky bylo nevyhnutelné. Tak jak? Láska je mocná čarodějka. Může to skončit šťastně? ◢ ■ ◣ (R) [75/100] ■ (K) [88/100] ■ (V) [66/100] ■ (H) Suzu HIROSE [80/100] ● Tôma IKUTA [60/100] ● Aoi MORIKAWA [80/100] ● Ryô RYÛSEI [60/100] ● Manami HIGA [60/100] ■ (♫) [60/100] ■ (E) Supurauto (2012) ● My So-Called Life (1994) ● Paradaisu kisu (2011) ● Soredemo boku wa yattenai (2006) ● One Day (2011) ● AMAchan (2013) ● Mimi (w)o sumaseba (1995) ● To Sir, with Love (1967) ● Detachment (2011) ● Sekai no chûshin de, ai (w)o sakebu (2004) ● Třicet panen a Pythagoras (1973) ● Shigatsu monogatari (1998) ● Láska (1973) ● Same Time, Next Year (1978) ● Pupendo (2003) ● Watashi no Otoko (2014) ● The Edge of Seventeen (2016) ● Harufuwei (2009) ● The English Teacher (2013) ● La Pianiste (2001) ● Miss Stevens (2016) ■ (Č) 1 ■ (P) [Neděle, 1-IV-2018; 22:08] [720p] ϿϾ [PZ-sk] [66/100] ■ (C) [66/100] () (menej) (viac)
Všechno, co film nabízí, už jsem předtím viděl tolikrát v jiném podání, že se mi jeho děj příští týden rozplyne v paměti mezi většinu ostatních středoškolských romancí. Opět tu máme tu šablonu zamilovaných puberťáků, kteří vedou neautentické hluboké dialogy o svých citech a jsou při tom zamotaní v milostných trojúhelnících. Z této šablony film vybočuje jen tím, že půlka aktérů jsou učitelé, což ale vede k několika absurdním scénám. Neocenila to ani moje žena, která jinak zbožňuje vše japonské. ()
Film Sensei! se i přes hvězdné obsazení nedokázal vymanit z označení zcela průměrné středoškolské romance. I když má film několik pěkných momentů a vztahy mezi učiteli a žáky jsou zde podány méně formálně, z průměrnosti jej to bohužel vytáhnout nedokáže – 3* (6/10) ()
Reklama