Obsahy(1)
V roce 2022 svět zažil revoluci v hraní virtuálních her. Geniální programátor Akihiko Kabaya vynalezl NerveGear, který jako první systém dokázal člověka kompletně přenést do videohry. Píše se rok 2026 a na trh přichází nový přístroj zvaný Augma. Na rozdíl od NerveGearu je člověk během jeho užívání při vědomí a disponuje nesčetnými výhodami v každodenním životě, díky čemuž se stává naprostým hitem. Nejoblíbenější hrou vyvinutou pro tuto platformu je Ordinale Scale. Kiritovi chvíli trvá, než je Asunou přesvědčen, aby se k ní do této hry připojil. Brzy ovšem zjišťují, že Ordinale Scale není jen o bezstarostné zábavě. (Scalpelexis)
(viac)Videá (6)
Recenzie (19)
Aneb když se tvůrci chtějí zavděčit fanouškům této série. Nejpovedenější věc byla asi kvalita animace a jako druhé v pořadí: příběh na začátku. Super nápad vložit digitální věc do AR místo VR, i když (jak už zmiňoval Echelon1) velmi špatně udělané z hlediska protínajících se mečů a lidí, kteří skákají "z budovy na budovu". Vcelku úchvatné by bylo tohle vidět z očí normálního kolemjdoucího. Ruský parkour hadr. Jak už jsem však naznačil na začátku, tvůrci se chtěli zavděčit fanouškům a hlavně jejich peněženkám. Máme tu tedy nahou Asunu s krásně viditelnou bradavkou, opětovným Kiritův harém, rozkošné momenty s Yui, super grafické akce, ale to vše postrádá jakoukoli logiku tak od 30-40. minuty filmu a člověk se jen šklebí nad "důvody", co tam hlavní protagonisti kvákají vlevo vpravo. Chybí jakákoli suspense, nikdy se o charaktery nebojíte, nic nemají šanci ztratit a vy víte, že neztratíte (i když se kolem konce mluví o tom, že mohou i zemřít). Už jsem říkal, že se chtějí tvůrci zavděčit fanouškům? **Lehký spoiler** Kirito totiž na konci konečně bojuje s dosud neviděným lvl 100 bossem a samozřejmě ho s pomocí ostatních zabije, má stejné oblečení jako v SAO a ostatní též. Jsou tam lidi ze všech sérií (samozřejmě jen ti, které Kirito zná, přece tam nebude nějaký náhodný člověk) a tím to vlastně tak nějak skončí. Boss zničen, Kirito políbí Asunu, lehký náznak další série a konec **Konec spoileru**. Všední, nijaké. Velmi zajímavý začátek, opravdu mě chytl, než to kardinálně zprasili. A to, jak se snaží fanouškům podlézat, mě naštvalo úplně nejvíc... One hand is better than Two hand 30 % ()
Seriál (obě série) jsem viděl několikrát a na některé scény si rád vzpomenu, ale u filmu Ordinal Scale mě vlastně vůbec nic nechytilo. Příběh není špatný: docela mě děsí představa, že bych přišel o dva roky vzpomínek, ale to jeho vyvrcholení bylo jaksi vynucené a třošku hodně nadsazené. Dokůžu si představit, jak by se řešily ty fyzikální nárazy zbraní a poryvy větrů, ale dost dobře mi to nesedí jen na jakýsi bluetooth... Dále nabírání fyzičky (neskutečně rychlé) a zlepšení pohybu při "level up" je prostě divné. Finální boss byl sice hezký, ale neměl jím být Kayaba Akihiko? Vynechám-li nesmyslnost soubojů, pak jsou skvělé - dynamické a jako vždy epické. Hudba je také parádní a o animaci ani nemluvím. Ale byl to jakýsi průměr. Možná 70%, ale více ne (a to jsem silný fanoušek celé série). ()
Tak jsem asi fanoušek série, protože na rozdíl od Scalpa tohle jako nějaký extrémní průšvih rozhodně nevidím a na konci jsem se i docela bavil. Začnu tím, co je evidentní a to je slušná animace a hudba. Především souboje jsou opět skvělé, dynamické a člověka, který má rád akci prostě baví. Především finální souboj je hodně povedený, barevný a má to ten epický feel, který si já u posledního bosse prostě přeji. Takže díky slušné animaci se na to dá bez problémů koukat a jsem ochotný částečně odpustit ten dle mého dost průměrný a nikterak extra složitý příběh. Zhruba 3/4 filmu i někdo jako já přesně tuší kam to povede, občas přemýšlí třeba nad tím, jak je možné, že Kirito tak rychle nabral fyzičku, no a pak přijde finále, které je sice slušné a emotivní, ale opět to vlastně není nic nečekaného. Je super, že záporné postavy zase jednou nejsou černobílé, spíš prostě jen lidi s tragickým příběhem na pozadí, kteří vzali řešení do svých rukou a moc se jim to nepovedlo, ale tohle už bylo ve světě filmu i anime tolikrát, že to zase není nic nového. Naštěstí u mě finální emoce zabraly, smutný příběh mě na pár sekund i dojal a tak to svůj účel u mě splnilo. Možná, že tohle byl základní kámen úspěchu a nebo to možná bude i tím, že jsem fanoušek ústřední dvojice. A tady se s kolegou Scalpem asi neshodnu, protože romantická linka mezi hlavní dvojicí na mě i tady působila vcelku uvěřitelně (ale co já vím o lásce...). Líbí se mi, že se film soustředí na hlavní dvojici a zbytek Kiritova harému se konečně posouvá do pozadí, kam podle mě patří. No a některé romantické momenty, včetně toho závěrečného mě prostě potěšili. Takže ve výsledku beru, že příběh mohl být mnohem zajímavější, ale zbytek mě nikterak nevadil a jako fanouška, kterým tedy asi jsem, mě to i docela bavilo. 7/10 ()
Haha, hehe. Omlouvám se SAO fandům, ale tohle byl hodně ubohý vtip. Je naprosto zřejmé, že tento paskvil vznikl jen kvůli fanouškům, kteří mají v postelích polštáře s Kiritem anebo nafukovačky se svůdně vypadající Asunou. Průměrný divák s velkými obtížemi musel zkousávat nesnesitelnou plochost Kirita a tragikomičné zpracování jinak slušného nápadu již v SAO a byl po shlédnutí rád, že vůbec přežil a nemusel si šlehnout druhou dávku v podobě pokračující série. Ordinal Scale hrdě pokračuje v šlápějích svého předchůdce směr odpaďák a s chladnou jistotou. Kirito je ještě větší tupec a scénář se musí stydět i před ruličkou toaleťáku. Bonusově se snímku daří zardousit jeden z mála posledních prvků, který v SAO stál za zmínku: Vztah hlavní dvojice. Ten tu od původního seriálu vypadá jako nepovedené manželství důchodců, kteří už 20 let na sebe prohodí maximálně jednu větu denně a jestli tohle je láska, pak já jsem zamilovaný do prošlých olomouckých syrečků. Celý film se chová neomluvitelně alibisticky při jakémkoliv vysvětlování podstaty toho, co oni tu nazývají příběhem, a víceméně jediná vysvětlení, která dostáváme na otázky "Proč?" a "Jak?" jsou "Protože". Vážně nemá cenu nad něčím přemýšlet, protože věci se dějí nahodileji co tažení sportky a logika doposud nebyl dle všeho objevena. Jediný důvod, proč tomu nedám toužebné hodnocení "Odpad!" je přemíra snahy animátorů A-1. Přemýšlím sám, proč aktuální Fate/Apocrypha vypadá od toho samého studia tak odpudivě, ale Ordinal Scale je vizuelně dynamický a efektní. Díky povedenému hávu pak i souboje jsou velmi koukatelné, i když k výjimečnosti to má přesto stále na hony daleko. Mno nic. Fandové SAO si porochní, ostatním doporučuju použít Ordinal Scale jako mučící nástroj. 1-2*. ()
Najprehypovanejšia, alebo lepšie povedané: tvorcovsky najzmrvenejšia hovadina v dejinách dostala geki-džbán. Nový nápad tentokrát nemá žiadne logické trhliny, až na také drobnosti, ako napríklad ak budete v REÁLNOM svete (postavy i tak nemajú problém bojovať lepšie než Sephiroth) uprostred ulice či budovy skackať a švihať digitálnym mečíkom (ktoré sa tiež nemajú problém zrážať ako hmotné objekty) proti pixelovému šéfovi, je úplne normálne, že bude vplývať fyzicky. Ako som tie nevyčísliteľné hodiny Elder Scrolls prežil? Najväčšie pozitívum? Kvalitná animácia. Za nahú Asunu v kúpeľni strhávam hodnotenie. A žerte! ()
Galéria (43)
Fotka © A-1 Pictures / Aniplex
![Gekidžóban Sword Art Online: Ordinal Scale - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/163/995/163995785_0d85fb.jpg)
Zaujímavosti (4)
- Titulní píseň „Catch the Moment“ nazpívala zpěvačka LiSA. (CarnTheNunya)
- Film má potitulkovou scénu. (UncleMorty)
- Kiritova motorka byla inspirována Yamahou DT125X. (UncleMorty)
Reklama