Réžia:
Jim JarmuschScenár:
Jim JarmuschKamera:
Frederick ElmesHudba:
Tom WaitsHrajú:
Gena Rowlands, Winona Ryder, Armin Mueller-Stahl, Giancarlo Esposito, Rosie Perez, Richard Boes, Isaach De Bankolé, Béatrice Dalle, Stéphane Boucher (viac)Obsahy(1)
Päť malých príbehov tohto filmu sa odohráva v rovnakom čase v rôznych svetových metropolách a časových zónach. Počas jednej noci sa medzi taxikármi a ich pasažiermi vytvorí zvláštne puto, ktoré ich vytrhne z anonymity mesta a odhalí čo-to z tajomstva ľudského života. V Los Angeles ponúkne prestížna filmová agentka taxikárke úlohu vo filme, ale drsná mladá žena má svoj vlastný sen: stať sa automechanikom. V New Yorku nemecký emigrant Helmut blúdi v spleti ulíc veľkomesta a nevie svojho pasažiera doviesť na požadované miesto. V Paríži si taxikár z Pobrežia slonoviny so svojou slepou pasažierkou vymenia poznanie o tom, aké je to byť iný: čierny alebo slepý. V Ríme zhovorčivý taxikár svojou úprimnou spoveďou privodí farárovi počas jazdy infarkt. V Helsinkách tesne pred úsvitom traja muži v tuhej zime lamentujú nad krutosťou života a lásky. Päť príbehov spája nostalgický humor a zvláštna atmosféra cesty, na ktorej sa z cudzincov prostredníctvom ľudského kontaktu aspoň na chvíľu stanú dôverní známi. (STV)
(viac)Videá (1)
Recenzie (406)
Jemná lahodná řeč pěti různých, ale silným režijním i scénáristickým rukopisem do jednoho celku spojených filmových povídek osobitě a silně navazuje na tuto oblíbenou formu šedesátých a sedmdesátých let minulého století. Pověstná hrabalovská "perlička na dně" se tu blýskne jako sice zrníčko, ale zrníčko, které je současně vzácným jinde nenalezitelným klenotem. Pábitelská taxikářka, která se chce stát automechaničkou, slepá, která vidí víc než vidoucí, nepoměrnost umělého a skutečného neštěstí nebo orgie samčího samolibého a současně zbabělého egoncetrismu jsou existenciálními ploškami, jež se sice odehrávají v různých světových velkoměstech, ale ve skutečnosti se mohly stát komukoliv kdekoliv kdykoliv. Záměnná forma tak skrývá totožný obsah. Lidství je všudypřítomné: i za dne, i v hluboké noci, i v předjitřních hodinách, kdy únava zmáhá tělo toužící po spánku. A tak i nejodlehlejší část lidského dne skrývá lidský obsah a hluboký příběh. Dnes právě tak jako na počátku devadesátých let minulého století, do nichž je zasazen děj tohoto nevšedního šperku stříbrného plátna. ()
„When I was a boy, the moon was a pearl, the sun a yellow gold..“ Pět časových pásem, pět řidičů taxíků a jejich (ne)závazné konverzace se zákazníky, které už nejspíš nikdy neuvidí. Kde nevyzpytatelný osud tahá jemně za nitky, tam si je Jarmusch naprosto jistý. Při návštěvě Itálie vyřazuji z jídelníčku tykev.. ()
Prozatím nejlepší Jarmusch. Přestože je mozaikovitá struktura sofistikovanější ve starším Tajuplném vlaku, Noc na Zemi se líbila už kvůli té nalajkované formě (hodiny > mapa > představa města > taxík) víc. Jedná se o asi nejkouzelnější dialogy o hovně, které však v hloubi duše ukazují krutou pravdu o dnešním, tak různorodým a přeci tak všedním světě. 5 povídek, 4 jazyky, 4 hvězdičky. Některé příběhy mi sedly víc, některé méně. .:Los Angeles:. Už od nastoupení do taxíku průhledná záležitost a nebýt vynikající cinkající jako řetěz a sedící na telefonním seznamu Winony Ryderové, nejspíš bych ani ty dialogy tolik nesledoval. Srovnání dvou společensky odlišných skupin bylo už zpracováno lépe, i když závěrečné "shut up" u mě vyvolalo široký úsměv. [70%] .:New York:. Pro mě nejlepší povídka, která dokazuje, že stará dobrá hádka s všemožnými asshole, fuck you a stfu funguje mnohdy lépe, než dramaticky napsané dialogy. Espozito vynikající, Mueller-Stahl dostal podobný úkol, jako Benigni v Down by Law a pobavil přinejmenším stejně dobře. [90%] .:Paříž:. Nejmelancholičtější povídka se slepou ženou a přistěhovalcem z Pobřeží slonoviny. Bohužel stejně jako v případě Římu, prvních 5 minut je naprosto zbytečných. [70%] .:Řím:. Nebýt roztahaného úvodu, jasně nejlepší povídka. Má spád, Benignimu ta huba jede pořád a jeho hříchy stojí za to. Jestli však jeho osobu moc nemusíte, povídku si znechutíte a stejně jako u LA, i tady je závěr průhledný, jakmile zákazník do taxíku nastoupí. [80%] .:Helsinki:. Vyvážená povídka s přesně vyhraněným tragikomickým stylem. 3 opilci a taxikář se svým trpkým životem. Škoda, že se toho víc nestalo co do obsahu, tečka by to mohla být vskutku famózní a napěchovaná emocemi. [75%] Takřka nesyžetové povídky, tlachání o ničem, magicky vykreslená, pozdní noční hodina. To jsou taháky, proč se na film kouknout. Žádné velké moralizování, žádné velké dějové zvraty, jen pár taxikářů a jejich zákazníků. Střetnou se, popovídají a zase se rozejdou. Jedné noci na Zemi. Na odpočinek, relaxaci a zasmání ideální. ()
O filme, ani o Jimovi Jarmuschovi som predtým nič nevedel a hneď prvá časť ma trochu zaskočila. Ale postupne sa mi mozaika začala skladať až k celkovému nadpriemernému dojmu. Mám síce pochopenie pre problémy spojené s priestorom vymedzeným kabínami piatich taxíkov, ale nakoniec bola to voľba autora. Neprekvapovali ma preto slabšie, ani celkom hluché miesta. K ich preklenutiu prispela aj neprepočuteľná hudba. Ale napriek všeobecnému nadšeniu druhýkrát tento film už vidieť nemusím. ()
Jeden z nejlepších povídkových filmů, co jsem kdy měl tu čest zhlédnout... (a zároveň trochu ,,netypický" Jarmusch...) Roberto Benigni kraluje. :-) Podobné filmy: Kafe a cigára, Povídky z New Yorku, Paříži, miluji Tě, New Yorku, miluji Tě! ()
Galéria (44)
Zaujímavosti (14)
- Z piatich primárnych taxikárov len ten v Paríži nemá meno. (Arsenal83)
- Kameraman Frederick Elmes povedal, že najlepšia vec na nočnom natáčaní v Paríži bolo to, že končili vždy ráno, keď práve otvárali pekárne. Svoj pracovný deň tak mohol uzavrieť šálkou kávy a chutným čerstvým pečivom. (Arsenal83)
- Většina replik Roberta Benigniho byla spontánní improvizací. (hot_spot)
Reklama