Réžia:
Vojtěch JasnýScenár:
Vojtěch JasnýKamera:
Jaroslav KučeraHudba:
Svatopluk HavelkaHrajú:
Vlastimil Brodský, Radoslav Brzobohatý, Vladimír Menšík, Waldemar Matuška, Drahomíra Hofmanová, Pavel Pavlovský, Václav Babka, Josef Hlinomaz (viac)Obsahy(1)
Film, ktorého dej sa odohráva v rozpätí viac ako desať povojnových rokov, je umelecko kritickým pohľadom na osudové zmeny českej dediny v tomto období, ktorej pohodou dýchajúca atmosféra sa končí na jar v roku 1948. Dedinčania sa delia na dva nezmieriteľné tábory, kedy sa do novopečení funkcionári dostávajú do sporu s miestnymi sedliakmi. Keď v úsilí o združstevňovanie dediny nepomáha agitácia, obetným baránkom sa stáva sedliak František, ktorý vytrváva vo svojom presvedčení aj keď už ostatní zlyhali. (STV)
(viac)Recenzie (586)
"Však se nebojte !! My vám ještě ukážeme, jací jsme kabrňáci !!" Pozor !! Jede vlna !! Vojtěchu Jasnému to soudruzi pěkně vytmavili, a tak se jeden jen nestačí divit, jak se jim vlastně do toho trezoru Všichni tihle dobří rodáci vešli i s famózním Vladimírem Menšíkem, jakkoli tentokrát těžko kohokoli vyzdvihovat, zde v jedné ze svých nejskvostnějších rolí.. Cinefilní povinost.. ()
Všichni dobří rodáci mňa nenadchli. Príbeh tu je v podstate veľmi jednoduchý. Ide o mapovanie jednotlivých fáz vývoja vzťahov v rámci komunity. Film je teda zameraný predovšetkým na postavy. Na zachytenie jednotlivých typov českých povah, nátur a ich osudov/zmien skrz udalosti konkrétnej doby. Na dve hodiny dejepisu super. Veľa známych hercov, ktorí tomu dali určitú nadstavbu a nedá sa teda vďaka nim hovoriť len o akomsi hranom dokumente. No z môjho pohľadu sa neudialo nič, čo by stálo za tak vysoké hodnotenie. ()
Napdrůměrný český film, u kterého mi bylo vážně smutno...(LFŠ 2008) ()
Bylo jednou sedm kamarádů......... Legendární film režiséra Vojtěcha Jasného se obejde bez komentáře. ()
Pravděpodobně nejkrásnější obraz česko-moravského venkova. Poetické pokračování Jasného Touhy s nádhernými panoramatickými záběry Jaroslava Kučery je oslavou ročního cyklu, který je na rozdíl od lidských povah neměnný. Vizuálně mi Rodáci nejvíc připomínali vizuální kompozice Martina Štrby v Michálkově snímku Je třeba zabít Sekala. Vydržel bych se na to dívat dvě hodiny i bez výrazného děje a politického podtextu. Je zajímavé, že oproti většině novovlnných režisérů, kteří koncem šedesátých let zvolili pro své poslední svobodné filmy formu jakéhosi manifestu, Jasný zůstává smírný. Všichni dobří rodáci nesoudí, ukazují nepřikrášlenou pravdu o padesátých letech, ale bez ironického šklebu (Menzel) a bez kárajících prstů (Schorm, Němec, Kachyňa). Přestože slepota jednoho z agitátorů a straníků může nasvědčovat pokusu o příběh viny a trestu, smutný konec Brzobohatého hrdiny ukazuje, že tato naděje je lichá. Pozitivní síla Jasného snímku totiž leží na bedrech přírody, která jediná je nezlomitelná člověkem a je jednou z mála neochvějných jistot. Stejně jako smrt, život, práce a láska. Právě proto připadá postava Radoslava Brzobohatého divákovi tak pozitivní, protože právě František žije v souladu s těmito hodnotami. ()
Ty jeho živé obrazy! ♥ ()
Roztrieštený snímok, v ktorom som aj napriek snahe ho vnímať, nič výnimočné neobjavil. Pseudoumelecká karikatúra. ()
Obraz české duše, poetický klenot českého filmu. Vojtěch Jasný předkládá citlivý portét doby, která společnost zdánlivě definitivně a radikálně rozdělila na dvě poloviny. Nejasné období, kde každý podezřívá každého a předsudky zatamňují mozky i těm, kteří stojí pevně nohama na zemi. Dokonalé obsazení, perfektní výprava Ester Krumbachové a teskná atmosféra moravského městečka mi vždy vyrazí dech... ()
Tak, konečně jsem viděl tento kultovní film a jsem nadšen. ()
Možná to bude znít pateticky, ale tenhle film je jako těžká bota, která s každou další scénou, s každým dalším zlomeným osudem a s každou další lidskou sviňárnou přitlačuje duši hlouběji do bahna a marastu. Filmařská dokonalost. ()
Poetické dielo, kde postupne odchádzajú ľudia, ktorí boli symbolom jednej obce. Svojim spôsobom veľmi kuriózne. Kde politika zničila vzťahy, či život v obci a zostalo len smutné ohliadnutie sa za minulosťou. Záver je fascinujúci, no film ako taký dnešnému divákovi veľmi nemá, čo ponúknuť. Je to dosť nuda, napriek tomu, že o to išlo, aby sa ukázala krutejšia a zamlčovaná realita a áno, tie charaktery a správanie, to možno pasuje nielen na Česko, ale svojim spôsobom asi aj na Slovensko. ()
Léta 1945 - 1958, jedna moravská vesnice a Jasného skvělá forma pro zachycení její historie. Všichni dobří rodáci jsou v podstatě snímkem o vztazích českých archetypů na vesnici v období nástupu socialismu a kromě bezchybné režisércké práce poety jménem Jasný, mají i historický přesah. Není tedy divu, že skončili hned po několika projekcích v trezoru... Herecké výkony pánů jako je Brzobohatý, Brodský, Matuška či Menšík jsou klasicky na vrcholné úrovni. Dále zaujme především Kučerova kamera, jež dostal volnou ruku a vytvořil obrázky lahodíci očím i duši... Dochází mi oslavující přívlastky takže už jen jednoduše - jeden z nejlepších filmů české kinematografie. Sbohem, všichni moji dobří rodáci, a kdybychom se více neviděli, vyplň se osude. ()
Je to sice vážná temátika, ale bohužel mě tohle zpracování jaksi vůbec nebavilo, šlo kolem mě a za polovinou fimu, kdy jsem usnul, mě úplně minulo. Nemám ani malou chuť se dodívávat. Časem se to možná změní. ()
Další nádherný lyrický snímek z nové vlny .... pocta Vojtěcha Jasného své vesnici, své zemi před emigrací. Když budete mít to štěstí jako já a uvidíte Rodáky v kině , 100% zážitek tím ještě umocníte. ()
Dokonale depresivní dílo. Díky bohu, že sem za těch největších sviní ještě nebyl na světě. ()
Vpravdě koncentrovaná poetika a film, který v naší kinematografii asi nemá, co se umělecké stránky týká téměř žádnou konkurenci. Bohužel mě první zhlédnutí řádně nudilo, takže nebudu lhát a nahazovat nadprůměrné hodnocení (film to ani nepotřebuje, 87% mluví za vše). Uvidíme, co přinese projekce č. 2, která mě láká. Mám totiž dojem, že jsem pro takový film dospěl teprve teď, což znamená, že první zhlédnutí proběhlo v době, kdy jsem si film nemohl naplno užit (doba, kdy mě zajímala pouze fabule, dnes už sleduji i formu). 55% ___ (17.8.2023) Poučení z Všech dobrých rodáků: Neranděte s Veselou vdovou! :-)) Dost bylo humoru, teď na serióznější notu: Po celých těch dlouhých čtrnáct let (první zhlédnutí: 10.7.2009; bylo mně tehdy necelých sedmnáct let; věk neomlouvá!) jsem považoval "Rodáky" za nejpřeceňovanější film československé kinematografie, dnes konečně vidím, jak hloupé to ode mě bylo. Nyní se snažím přijít na to, proč mě film napoprvé zklamal. Zřejmě za to může jeho "epizodická struktura" (resp. rozkouskovanost), skoky v čase, kolektivní, nikoliv individuální hrdina, mizející postavy, ke kterým jsem si nedokázal vybudovat vztah (SPOILER vyštvaný idealistický komunista Otčenáš, vyvlastněný a upozaděný Franta Lampa, zavražděný Bertin; čestnou výjimkou budiž sedlák František SPOILER), převahou (přírodní) lyričnosti, jistou nepoddajností a nepodbízivosti. Dnes už naštěstí vidím věci jinak, tedy mě film "zasáhl", tak jak mohl (přestože nikdy nebudu patřit k mým úplně nejoblíbenějším, k těm, které budu za každou cenu propagovat a vyzdvihovat při každé příležitosti; možná pro tu první zkušenost). Musím říct, že mě film překvapil tím, že nebyl pouze o násilné kolektivizaci (a není o ní zřejmě ani primárně), že má mnohem víc linek. Jeho zastřešující téma spatřuji v tom, jak to může vypadat, když vísku, kde se zastavil čas (kterou veškerá historie - snad s výjimkou 2. sv. války - doposavad obcházela), doženou dějiny (a politika), jak tenhle agresivní vpád může být pro tento svět apokalyptický, jak rozleptává (přátelské) vztahy, znejišťuje a vykořeňuje děděné porozumění světu, přetváří tradiční "ekosystém". Myslím, že pan Jasný musel byl velice konzervativní člověk, zapuštěný do (rodného?) rurálního prostředí (podobný dojem získávám z filmů Františka Vláčila). Sečteno podtrženo: I kdyby vás film napoprvé zklamal, má cenu se s ním nadále "prát". Btw. objednal jsem si v knihovně monografii o "Rodácích", kterou v roce 2013 vydal NFA, těším se, co vše o filmu ještě dozvím. 75 % ()
Film jsem viděla jen jednou a zřejmě jsem ho nepochopila. Některé scény poetické, srozumitelné a krásné. Některé, např. první vražda, Menšíkova role, chaotické a dost mimo moje chápání. Taky role krásné zrzky, jejíž mužové umírali, byla úplně out. Proč do téhle historické tragédie samé o sobě cpát ještě zrzku, co přináší smůlu? Konec jsem nepochopila vůbec. Možná bylo ve filmu poezie až moc, takže jsem se v něm doslova ztratila. Za tu přiměřenou část a charismatického Brzobohatého dávám tři hvězdy. ()
velmi silný zážitek, jak je možné sdělit divákům za dvě hodiny tolik věcí? je to umění, které ne každý zvládne... ()
Achjo, další ultranudnej film. A zrovna celkem zajímavej námět ze zajímavý doby a pěkný obsazení, jen kdyby tam nebyly ty hodinový záběry na kytičky, stromečky a paloučky. Klidně by to mohlo mít o 30 minut míň, bylo by to jenom k dobru. Tenhle, pravděpodobně, kult mě zásadně minul, pardon. ()
Vojtěch Jasný vzpomínal, že ten film měl původně tři hodiny. A já říkám, že je to vidět. Ten sestřih filmu uškodil, zejména ve druhé polovině, která je příliš zkratkovitá. I tak to ale stačí na pět hvězdiček. ()
Reklama