Réžia:
Jerzy HoffmanKamera:
Jerzy WójcikHudba:
Kazimierz SerockiHrajú:
Daniel Olbrychski, Małgorzata Braunek, Tadeusz Łomnicki, Kazimierz Wichniarz, Władysław Hańcza, Ryszard Filipski, Leszek Teleszyński (viac)Obsahy(1)
Dvoudílný historický film Potopa natočil režisér Jerzy Hoffman podle stejnojmenného románu klasika polské literatury Henryka Sienkiewicze. Jeho děj se odehrává v 17. století, kdy do Polska vnikli Švédové pod vedením krále Karla Gustava a kdy zrada některých velmožů, jako Radziwillů umožnila, aby zaplavila celé kraje jako potopa. Sienkiewiczův román má komplikovanou konstrukci s rozsáhlým epickým dějem s mnoha vedlejšími motivy.
Tvůrci se soustředili především na osobní drama statečného olšanského důstojníka Andrzeje Kmicice a na plastický obraz Polska, které povstalo proti Švédům. Zachovali maximální věrnost předloze, museli se však vzdát některých částí, které nebyly pro sevřenou filmovou tabuli rozhodující. Dominantní postavou filmu je Andrzej Kmicic, kterému dal Daniel Olbrychski nejen románovou statečnost a mužnost, ale i mnohem větší psychologickou hloubku. Výborná kamera Jerzyho Wójcika vyjádřila režisérovu koncepci jak v panoramatických masových scénách v exteriéru, tak ve scénách, natáčených v reálném prostředí historických zámků. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (67)
Poláci mi opět dokázali, že dokáží natočit skvělý historický velkofilm! Úžasná je bitevní scéna na konci druhého dílu, kdy se polská jízda s připevněnými křídly rozjede proti švédským mušketám a pikenýrům. A nejlepší joke celého filmu: - polský král Jan Kazimír: "...odkud bereš, pane, takový důvtip?" - pan Zagłoba: "Tajný recept, prosím. Musíš v kapse neustále nosit konopné semeno a po troškách je žvýkat. Tím potom rozum velice sílí. Protože v konopí je olej, jak víme, a od toho oleje roste pak člověku hlava, prosím." :oD ()
Poláci vždy uměli zfilmovat svoji historii a hlavně romány Henryka Sienkiewicze. Film se poměrně věrně drží knižní předlohy. Skvělé jsou bitevní scény a hlavně obléhání Czenstochové. Skvělá kamera, ale hudba je slabá. ()
Polský dvojdílný historický velkofilm natočený podle stejnojmenného románu H. Sienkiewicze popisující události během polsko-švédské války v letech 1655-1658. Hlavní postavu představuje pan Ondřej Kmicic (D. Olbrychski), šlechtic a vynikající válečník, vyznačující se odvahou a prudkostí. Monumentální snímek trvající přes čtyři hodiny popisuje jeho proměnu z divokého svévolného rytíře obklopeného lupiči a kriminálníky po nevídaně chrabrého hrdinu a vlastence, který výrazně přispěl svými udatnými činy k vítězství nad švédským nepřítelem. Švédové, kteří si vytvořili během třicetileté války status vojenské velmoci, měli zpočátku výhodu způsobenou zradou několika vojevodů a nepřipraveností oslabeného polského národa, avšak v průběhu konfliktu nabírali Poláci sílu, až jejich početní převaha a vojenské nadšení donutily Švédy ustoupit ze země. Zatímco Seveřané měli vyšší technickou vyspělost a skvělou pěchotu a dělostřelectvo, Poláci se mohli opřít o svou jízdu, která snad v té době neměla ve světě konkurenci. Současně můžeme sledovat romantickou linii příběhu mezi Kmicicem, zpočátku divousem, poté příkladným hrdinou a Alexandrou Billewiczównou (M. Brauneková), ctnostnou a hrdou ženou, jejichž láska musela překonat mnoho překážek, především musel pan Kmicic očistit své jméno od zbytečně prolité krve a dobýt zpět svou čest. Snímek pochopitelně nemůže vystihnout mimořádnou košatost příběhu a nespočet postav, jež se objevily v knize, přesto mám dojem, že zejména druhá část byla hodně osekána, bylo vynecháno mnoho zajímavých a dramatických událostí, například dobývání Varšavy. Dokonce se obávám, že bez předchozícho přečtení románu, jímž jsem byl upřímně nadšen, bych měl problémy pochopit některé souvislosti a význam a jednání jednotlivých postav. V dalších rolích se objevil T. Lomnicki (rytíř Michal Wolodyjowski, jehož význam byl ve snímku velmi snížen), W. Hancza (zrádce vojevoda litevský Janusz Radziwill), L. Teleszynski (kníže Bohuslav Radziwill, elegantní šlechtic, výborný válečník, avšak taktéž zrádce) a K. Wichniarz (pan Zagloba, rytíř bystrého rozumu a Wolodyjowského druh v poli). Oceňuji kostýmy, herecké výkony a poměrně věrné vyprávění v prvním díle filmu, zatímco druhá polovina byla pojata mnohem volněji. Hromadné scény ve filmu J. Hoffmana reprezentují slavné bránění Jasné hory v Čenstochové, nejposvátnějšího náboženského místa v Polsku, kde pan Kmicic sehrál dominantní roli a závěrečná bitva mezi knížetem Bohuslavem a panem Czarnieckým, kde pan Kmicic daroval nenáviděnému Bohuslavovi život. Bohužel shledávám, že film, jakkoli impozantní, značně zaostává za knižní předlohou, na druhou stranu jsem přesvědčen, že zfilmovat Sienkiewiczovo dílo byl těžký, ne-li nemožný úkol. ()
Příšerný český dabing, stejně jako v Křižácích, hodně kazí celkový dojem. Nejlepší je samozřejmě originál, případně s titulky. Jinak, tvůrcům a hercům není co vytknout. ()
Najlepší film z Hoffmanovej historickej trilógie podľa diel Henryka Sienkiewicza - oproti predchodcovi (Pan Wolodyjovski) je tu menej prebytočnej romantiky a oproti nástupcovi (Ohňom a mečom) je tu menej srandičiek. Film je spracovaný technicky aj dejovo brilantne, či už ide o kostýmy, zbrane, bojové scény a súboje alebo zákulisné politické intrigy a špekulácie po vpáde Švédov do Poľska. Hoci je tu pár komickejších aj romantických scénok, je film vážnou drámou s veľmi prešpikovaným dejom a je určite verným zobrazením vtedajších pomerov. Herecké výkony sú výborné, Olbrychski sa hlavnej úlohy zhostil perfektne. Film je dĺžkovo veľmi rozsiahly (okolo 4 hodiny a 45 minút, aj keď niektoré údaje hovoria, že je ešte o polhodinu dlhší), existuje teda aj verzia rozdelená na 2 diely (ktorú som videl ja) - prvý je zameraný hlavne na úvod a politické pletky a druhý zobrazuje hlavné boje so Švédmi a hoci je dĺžka vyčerpávajúca, neustále sa tu niečo deje a človek sa nenudí. V rámci historických filmov ide určite o jeden z najlepších, či už po dejovej, monumentálnej (nástup švédskej armády je jedna z najepickejších scén vôbec) alebo kostýmovej stránke - tento film je zároveň prehliadkou dobových kostýmov aj vtedajšieho vedenia vojny. ()
Vynikající film se skvělou atmosférou, podpořená výborným výkonem Daniela Olbrychského. Film má množství úžasných scén, které se povedly přenést z knihy naprosto fantasticky. Kmičic byl pro mě dlouho a stále je vzorem hrdinství a odvahy. ()
Rok natočení 1974 a stále je to výborně koukatelné, od Sienkiewizce jsem četl téměř vše. Poláci si svého národního spisovatele neskonale váží a filmy podle jeho předlohy jsou vynikající, odhalující slovanskou duši a bušící na polskou národní hrdost. Škoda, že mi něco podobného nemáme také. Je mi úplně fuk, že postava Kmitice je dost hyperbolická, je symbolem národních vlastností a to je důležité. ()
Jerzy Hofman prostě uměl točit dílo Sienkiewicze - polského Jiráska. I po těch letech vynikající dílo po všech stránkách. Nikdy a nikde jsem neviděl tak dokonale natočený souboj na šavle fascinující. ()
Mezi polskými a českými historickými filmy je stejný rozdíl jako mezi Szienkiewiczem a Jiráskem: u Jiráska příběh i historické události slouží ideologii, u Szienkiewicze naopak, vše slouží příběhu. Polské historické filmy a knihy mají silnou ústřední postavu, hrdinu, kterému můžete držet palce, příběh je nadčasový, plný lásky, věrnosti, zrady, odpuštění, vlastenectví. Divoký a rozporuplný Kmicic je výborně zahrán Danielem Olbrychskim, výborné jsou i všechny vedlější postavy (jen Olenka mohla projevovat trochu více života), fascinuje v dnešních digitálních časech již nevídané využití mnohačlenného komparsu lidí i koní. ()
V prvom rade musím oceniť fantastické kostými či už na strane Poliakov alebo Švédov. Tie Poľské šable mi tam kúsok nesedeli, pripomínali mi také tie dôstojnícke šable z I.svetovej vojny, ale to len tak mimochodom. Hlavná postava je zvláštna, nie je taká ako hlavná postava z románu Ohňom a mečom. A tak som bol počas celého filmu na vážkach či mi je dostatočne sympatická. avšak verím, že po ďalších zhliadnutiach bude pre mňa ešte sympatickejšia. Chýbali mi odtiaľto pán Wolodyjowski a pan Zagloba, ktorým bol venovaný príliš malý priestor. Aj keď som román nečítal, mám taký pocit, že sa mi oplatí ho prečítať. Treba ešte dodať, že Ohňom a mečom mi sadlo viac. (93%) ()
Film poplatný době i předloze, ale taky obrovský kus filmového řemesla, který ten patos pozitivizmu a velkopolských katolických deklarací zastírá. Po literární Vojne a mír těžko být více milosrdnější. Přitom méně uctivý. ()
Z té trilogie, byť natočené s velkými časovými odstupy mi tato přišla nejzajímavější. Možná proto, že je v ní jasné kdo, proč a s kým bojuje a kdo jak spřádá své plány. Zbylé díly na mě působily chaotičtěji, asi díky mé omezené znalosti historického pozadí. Jinak je to typický Sienkiewicz, myšleno jako plus pro ty kdo ho rádi. Přestože je stopáž brutální, míst kde to nudí je jen málo. ()
Namlsán Panem Wolodyjowskim s napětím jsem kdysi sledoval tento film s oblíbeným hrdinou. Film však ovládl démonický Kmicic v podání Daniela Olbrychského. Ten to sice občas přehání, ale když ho režisér nechal... Není žádná sranda točit filmy podle velkoryse fabulujícího Sienkiewicze, ale Hoffman to dal dohromady veskrze dobře. Kromě toho měli polští režiséři vždycky k disposici velkolepý reservoir skvělých herců, takže si mohli dovolit ten luxus obsazovat je do vedlejších rolí, kde výborně posloužili celku. I když v tomto filmu i "vedlejší role" byla nepochybně výhrou. ()
Skvělá výprava, místy cit pro detail a hutná atmosféra. Být tam méně prkenných herců a kdyby Kmičic nebyl takový jantar.. :) ()
Kdyby to Poláci natočili sami - bez rusáků, dal bych asi o dvě hvězdičky více... ()
Hodnocení 1:Jako kluk jsem Potopu miloval, louskal jsem knížku a hltal i tenhle film. Některé scény mi utkvěly - třeba pálení boku. Kmicic byl hrdina mých her s umělou šavličkou. Hodnocení 2: Současnost. Velmi slabý film. Připomíná mi grotesku. Jako kdybych se díval na Šimona a Matouše, co jedou na Riviéru, jen v polském podání. Result: Průměr dává tři hvězdy. ()
Člověku se nechce věřit, že ten film je "Made in Poland", respektive "Made in People's Republic of Poland". O to více mě uchvátil. Celý pětihodinový film(resp. obě jeho části) jsem zvládnul na jeden zátah. Dokonce ani na ten záchod jsem si neodskočil. Film potěší výtečným zpracováním bitev - natolik výtečným, že by se od něj leckteré současné dílo mohlo dosti přiučit. Herci jsou sympatičtí a podávají dobré výkony. Nemohu jinak, než 5 hvězd pro tenhle majstrštyk :) ()
Ani ničivá stopáž dávající vyniknout několika epickým linkám s mnoha příběhovými zákruty, z nichž ne všechny byly nezbytně nutné a naopak některé včetně závěru byly trestuhodně odťaté, mne neodradila od názoru, že se jedná o nejpovedenější část celé trilogie. Tvůrci přirozeně neslevili ze svých nároků na výpravu, scénickou propracovanost a historizující, až romanticistní stylovou přesnost, ale největší klad shledávám v nejednoznačné, vlastní netrpělivostí zřírané a především s kvalitní uměřeností zahrané postavě hlavního hrdiny. Jen je mi záhadou, proč oni velcí a jistě jinak zcela rozumní muži věnovali tolik úsilí do boje o bezkrevnou dívku bez vlastní vůle - což není metafora polské šlechtické republiky, zajisté mluvím o panně v podání M. Braunek. ()
Výborne spracované Sienkiewiczove dielo, parádna výprava, rekvizity aj kostýmy. Na dnešnú dobu sú niektoré herecké výkony síce trošku afektovane prehnané, no ako celku to filmu neškodí. ()
Po absolutním posednutí Hoffmanovým zpracováním Ohněm a Mečem jsem se vydal v pokračování Sienkiewiczovy trilogie do polský kinematografie z roku 74. Nevím jak jednoduše ohodnotit tento 5 hodinovej opus. Místy mi přišel geniální, místy svým způsobem pokulhával. Myšlenka Kmicicovy odvahy, ctnosti, lásky k ženě a vlasti má hloubku. Realističnost bitev nadčasová. Verdikt : Velkorozpočtovej charismaticky temnej film kterej by zasloužil remaster. //85% ()
Reklama