Réžia:
Woody AllenScenár:
Woody AllenKamera:
Gordon WillisHudba:
Dick HymanHrajú:
Mia Farrow, Jeff Daniels, Danny Aiello, Edward Herrmann, John Wood, Milo O'Shea, Dianne Wiest, George Martin, Van Johnson, John Rothman, Raymond Serra (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Skromná a nenápadná Cecílie pracuje v bistre a jej jedinou radosťou v živote je pravidelná návšteva kina, kde môže aspoň na chvíľu zabudnúť na svoj ťažký život a manžela, ktorý hrá hazardné hry a občas ju aj bije. Keď už niekoľký raz pozerá svoj obľúbený film Purpurová ruža z Káhiry, z filmového plátna sa jej odrazu prihovorí postava cestovateľa a dobrodruha Toma Baxtera... (STV)
(viac)Recenzie (164)
Na Woodyho slabé. Filmy bez Woodyho sú ako čaje bez cukru, s cukrom chutia lepšie. Purpurová ruža je ovplýva netradičným fantasy experimentom, krásnou Miou Farrow, avšak Woodymu sa nejako nepodarilo to podať zaujímavejšíe, humornejšie a s väčším nadhľadom. Spolu so Zeligom (pre mňa) to najslabšie. ()
Tak tohle mi vůbec nesedlo. Na můj vkus moc fantasy, romantiky a k tomu příšerně protivná, ukníkaná naivní nána. Teda hlavní hrdinka. Nuda. Nejslabší Allenův film. ()
Bohužel ukázka toho, co na Woodyho filmech tak docela nemusím. Nostalgie po době, kterou jsem nezažil (ale to ani on), a kterou si myslím neadekvátně přibarvuje do idealizovaně hřejivých tónů. Dále fantazijní zápletka, která je však na celý film až příliš slabá, anekdotická. Naopak co na Allenových filmech miluju, tedy sarkastický humor, vtipné dialogy, vykreslení psychologie postav a drobnokresba jejich vztahů, to všechno tady skoro úplně chybí. Jinak by měla být Purpurová růže takovou poctou kinematografii, nicméně opravdu je únik z reality tím, kvůli čemu sledujeme filmy především? Tvdý návrat do reality v závěru nakonec u mě trochu vylepšil hodnocení na odřené 3*. ()
Film jako lék na všechny lidské trable aneb: „Když ti, co žijí v opravdovém světě, chtějí romány a ti románoví chtějí žít doopravdy.“___ Dávno předtím, než Jeff Daniels poznal barvy Pleasantville, okusil, jaké je to pít skutečné šampaňské místo zázvorové limonády. The Purple Rose of Cairo je taková malá (milá) Allenovská pocta klasickému Hollywoodu let třicátých a všemu, co k této době patří - iluzím a deziluzím, tvrdé realitě hospodářské krize i úniku z ní. Úniku, coby lesku života filmových hvězd, co jen na chvilku (ale zato tak milosrdně) oddálí závěr, který dnešního diváka tvrdě usadí zpátky na zem v ten pravý okamžik před závěrečnými titulky. /85% ()
"V New Jersey je možné všechno!" Woody Allen už si vyzkoušel sci-fi, které dopadlo přímo dokonale (Sleeper), takže byl konečně čas i na něco fantasticky nadpřirozeného a co jiného od velkého milovníka filmu čekat než zhmotnění samotné herecké postavy? Na pozadí velké ekonomické krize ve třicátých letech tentokrát Woodyho film faktor samotného Woodyho postrádá, ale přesto dokáže vyjádřit svou myšlenku dostatečně, tedy vzdát upřímnou poctu klasickému Hollywoodu. Mia Farrow nijak neoslňuje, ale stačí si odehrát to své, mě spíš bavil Jeff Daniels, který dokázal posunout význam 3D kina do trochu jiných sfér. ()
Romantický film od Allena, ktorý prekvapí zápletkou, poteší sympatickou Miou Farrow, ale nijak zvlášť nenadchne. Utekanie z reality do kina je tu zobrazené vynikajúco, to je zrejme každému užívateľovi čsfd veľmi blízke. 3* ()
Ďalší z filmov Woodyho Allena, na rozdiel možno známejšej Annie Hall ma Purpurová ruža z Káhiry bavila oveľa viac, ale to je môj osobný názor :) "Nejlidštejší vlastností je možnost volby" ()
Slabé štyri hviezdičky za dobrý scenár, komickosť, ale slabú filozofickú stránku a koncept. Realita je prosto konfrontovaná s ideálnym svetom. Zato však veľmi kontrastne. Dej filmu je zasadený do obdobia hospodárskej krízy, čím sa realita ukazuje ešte tvrdšia. A Hollywood v tejto dobe idealizoval filmy, hercov a herečky viac ako kedykoľvek predtým. Hlavnej hrdinke Cecílie sa v práci moc nedarí a doma ju tiež nečaká nijaké potešenie. Únik pred realitou nachádza vo filmoch a ich prikrášlenom svete. Keď je však priamo postavená pred voľbu medzi ideálnym avšak fiktívnym mužom a reálnym mužom, vyberá si realitu. Aj napriek tomu, že ňou zostala už veľakrát sklamaná, realita je pre ňu nevyhnutná. Paradoxne, naďalej uteká pred skutočným svetom do sveta fiktívneho. ()
Docela netypický film Woodyho Allena, avšak námět je rozhodně zajímavý. Opravdu výborný nápad! Já však preferuju Woodyho filmy s ním (a nejlépe ještě s Diane) v hlavní roli, takže jeho filmy, které tohle kritérium nesplňují, u mě mají docela značnou nevýhodu. Nicméně Mia Farrow je rozkošná a Jeff Daniels dostatečně charismatický, takže mi mé oblíbené duo alespoň částečně vynahrazují. Sice snímek hluchá místa má (sem tam nudí i navzdory stopáži) a vtipné mi to zas tak moc nepřišlo, ale fungujete to jako krásná vzpomínka na doby, kdy bylo chození do kina skoro společenskou událostí a rovněž je to krásná pocta filmu jako takovému, té úžasné možnosti, kterou nabízí - utéci z reality. Jenže pak vždycky přijde konec filmu a my se do ní musíme stejně jako hlavní hrdinka vrátit... ()
Ne zcela typicky allenovský film - není tam tolik moc dlouhých filozofických dialogů či monolgů, i když samozřejmě něco jo, a Woody sám tam nehraje. Nic jsem od toho nečekal ale docela mě to překvapilo - vyvážený, přijemný, nenáročný, zasněný děj, který ovšem nestagnuje a klasicky vyvíjí se, narozdíl od takového toho urovnávání vztahů - viz Anny Hall a spol ()
Nevím, co mě na tomhle filmu oslovilo nejvíc. Jestli to, že Jeff Daniels se zas ukázal jako skvělý herec (hned dvakrát), nebo humor Woodyho Allena, snad možná i opravdovost, s jakou byly natočeny všechny romantické scény. Tenhle snímek patří stoprocentně mezi ty, na které vzpomínáte dlouho po zhlédnutí a taky mezi tu úzkou skupinu těch, které si můžete pustit kdykoli chcete, ať máte jakoukoli náladu. Vůbec se nedivím, že Woody Allen má Purpurovou růži ze svých filmů nejradši. Já totiž asi taky. ()
Moc se mi líbilo. WordUp to řekl za mě:-) ()
Purpurová růže z Káhiry je podle mne jeden z nejpovedenějších nostalgických Allenových filmů. Ještě před Zlatými časy rádia Allen natočil milou a oddechovou komedii, která bla rozhodně více propracovanější než a bylo v ní méně jeho utahování si z amerického dramatického patosu. Samotný příběh o lásce chudobné ženy "s tím pánem z plátna" člověka zaujme, ale zároveň jej na konci nechá pevně na zemi, protože účelem filmu rozhodně není vytvořit happy end, ale ukázat, že konec bude v našem případě vždy takový, jaký si jej uděláme. Krásně se tím navíc dokazuje i rozporuplnost lidských osobností, které né vždy jednají jako ty, které jsou dokonale uvedeny na plátně. ()
Typický úlet Woodyho, pošahané vzťahy klasického povaľača a zakomplexovanej trúby v podaní vtedajšej konkubíny Woodyho, akási Mia Farrow. Ledva TRI, už vo filme Smrť na Níle to bola iná liga, milá Farrow... ()
Veľmi originálnemu nápadu dominuje Jeff Daniels a ukazuje, že Dumb and Dumber, kde si ho mnohí zaškatulkovali, bol iba výstrelok. ()
Mám Woody Allena rád, ale tohle mi moc nesedlo. Od výběru herců, přes zápletku až po podivný závěr. Nepřišlo mi to ani Fantasy/ani Komedie/ ani jako Romantický film. Od každého to bylo trošku, ale opravdu jen trošku... Oceňuji jen ten nápad, ostatní se mi moc nelíbilo. Bohužel ... 50% ()
Ani na podruhe jsem teto byt pekne filmarine neprisel na chut... Asi mam radeji Allenovy mindraky, byt ta romantika v kine ma sve kouzlo- proste je to tak na lepsi pulku a k tomu *** ()
Dokonalé ()
Purpurová růže s Káhiry představuje jeden z nejoblíbenějších tvůrcových filmů, přičemž řada z obdivovatelů tohoto okouzlujícího snímku paradoxně vůbec netuší, že jej napsal a nezaměnitelným způsobem natočil právě Woody Allen. Snímek si nesmírně vynalézavým způsobem pohrává s atraktivním námětem filmu ve filmu, nicméně jak je pro Allena typické, slouží mu současně k uměleckému postižení mnohem širšího pole závažných témat. Jako už několikrát se navrací například k motivu únikovosti filmového diváctví a iluzornosti média. V komediálním hávu se mu, ale především daří zachytit nijak zvlášt´komický příběh jednoho ženského osudu. ()
Woody vo výbornej forme. Prelínanie dvoch svetov, ktoré nikam nevedie a nekončí šťastne, napriek tomu, že sa jedná o komédiu. Každý zo svetov si žije svojím vlastným životom a ich prelínanie privodí človeku len dezilúziu. Idea vynikajúca, dialógy živé a vtipné a skvelá hudba s nostalgickou spomienkou na staré kino. ()
Reklama