Réžia:
Karel KachyňaKamera:
Jan ČuříkHudba:
Luboš FišerHrajú:
Alena Mihulová, Jiřina Jirásková, Ondřej Vetchý, Oldřich Vízner, František Husák, Jiří Růžička ml., Otto Lackovič, Vladimír Hlavatý, Bořivoj Navrátil (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
O škole života, jeho strastech a krásách vypráví český psychologický snímek. Hlavní postavou je mladá začínající zdravotní sestřička Marie Sahulová, která je po maléru v nemocnici - do internátu si přivedla tajně chlapce, přeložena do venkovského zdravotního střediska, kde společně se starým lékařem a svéráznou zdravotní sestrou musí v drsném prostředí zanedbaných vesnic padesátých let objíždět pětadvacet vesnic a řadu samot. Průvodkyní, která ji osobitým způsobem zasvěcuje do praxe i úskalí soukromého života, se stává zdravotní sestra, moudrá a zkušená žena, které nikdo neřekne jinak než babi. V mozaice každodenních starostí a více či méně vážných lékařských zákroků Marie dozrává a nachází smysl své práce a života. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (161)
Nemám na to, ocenit tento jeden z pokladů Zlaté kolekce. ()
Sestřičky v Kachyňově tvorbě nijak zvlášť nevyčnívají, ale také zdaleka nepatří k jejímu průměru, ale spíš k tomu lepšímu. Proto mi dost mrzí poměrně nízké hodnocení. Film stojí na stabilním scénáři a neutěšené atmosféře tehdejší kolektivizační doby, kterou ještě umocňuje nevlídné počasí. Ale to jsou bezpochyby klady a nikoliv zápory. K tomu jako kontrast běží obyčejný, ale hezký příběh mladé dívky, která prožívá první kroky do života se všemi starostmi a láskami které život přináší i v lepších a horších časech než byly tehdy. Jiřina Jirásková jako by hrála sama sebe a svojí hereckou i lidskou moudrostí je oporou jak začínající mladé sestřičce, tak i začínající mladičké Aleně Mihulové. Něco končí a něco začíná…v tom je hlavní síla filmu! ()
Nikdy nevíme, co zlého bude k čemu dobré. Nejen o tom je hořce úsměvný příběh mladé zdravotní sestry, jejíž život a především dozrávání zásadním způsobem ovlivnil nečekaně těžký trest za spíš komický prohřešek a z bezstarostného dospívání ve velké nemocnici ji vrhl do drsné reality zabláceného venkova padesátých let. Téměř komorní příběh o jedné neobvyklé škole života mě baví nejen svou zvláštní poetickou atmosférou a hereckým výkonem Aleny Mihulové, která jím převálcovala i všemi adorovanou Jiřinu Jiráskovou, ale také několika nezapomenutelnými scénami a pak Bořivojem Navrátilem v roli doktora Sevíta. Sestřičky nejsou nejlepším Kachyňovým filmem, přesto patří k těm, ke kterým se občas rád vracím. ()
12. 12. 2009 - Viděno 5/6 filmu - 20% ()
Velmi slušný Kachyňa, ovšem srovnání s filmem "Pozor Vizita" jasně dokládá, jak moc u Kachyni záleží na hereckých výkonech. V Sestřičkách citelně chybí herec Hrušínského formátu. Jiřina Jirásková hraje sice slušně, ale nic víc. Polohu hudrající glosátorky zvládla bezpečně, ale bez jiskry, rutinovaně, jako ostatně většinu svých rolí. Alena Mihulová příjemně překvapuje bezprostředností. Role křehké, zamindrákované, nezkušené, hledající se dívky jí byla takříkajíc napsána na tělo. ()
Nezaujalo mě to takřka ničím. Za zmínku stojí jen paní Jirásková. Slabší 2 hvězdičky. ()
Zajímavý, a hodně ženský pohled na témata doby těsně po druhé světové válce a na problémy, jak přivést osvětu ve zdravotnictví i na zaostalý venkov. A mezitím první lásky, poznávání různých charakterů lidí, podrazy... Jak říkám, spíše feministicky laděný film, možná proto mne jako chlapa tolik nezasáhl. Jinak filmařsky vynikající - atmosféra, kamera, výprava, herecké výkony. Jen jsem měl pocit, že ve filmu neexistuje jaro nebo léto, jako by byli zakleti ve věčném pošmournu buď podzimu nebo brzkého jara. ()
Jiřina Jirásková jasně nejlepší, co nám tento Kachyňův film nabídl. Naivní Alena Mihulová si však rovněž nevedla vůbec špatně, leč její hloupoučká postava byla spíš k smíchu, ale co už. Nejvíce mě však dostalo on drsné prostředí venkova, ona špinavost – statek kde se to těhotnýma jenom hemžilo – no taková už byla doba a režisér nám to ukázal v celé své kráse…Kritici se mohli posrat… ()
Nezapomenutelný závěr... ()
Nažraná Alena a šoustání všude kde se dá normálka. ()
"To je zajímavý !! Po slivovici padám dycky dozadu.." ;) ()
Naprosto souhlasím s komentářem "gouryella". Dříve jsem Sestřičky přímo nenáviděl, svojí ponurostí mi film šel na nervy. Teď už vím, že bez ponurosti by to nešlo, stejně jako bez Babi a Mihulky. ()
Nádherný citový film posypaný humorem a krásou lidského slova. Kdyby pan Kachyňa ve svém bohatém režisérském životě natočil jen Zlatí úhoři, Smrt krásných srnců a Sestřičky, tak je nesmrtelný. Děkuji moc, pane režisére. ()
Tento Kachyňův film jsem jako holka nesnášela. Přišel mi depresivní, odpudivý, nechápala jsem, proč se ty postavičky z toho hnusného života tak radují. Po letech ho vidím úplně jinak. Krásně vystihuje, jak Čechům jejich sexuální benevolence a nadhled pomáhají v těžkých časech, jakými 50, léta jistě byla.. Zachycuje, jak prostě rození, plození a umírání probíhalo. ()
Tento film jsem vždycky považovala za "lásky jedné plavovlásky (brunety) II". Samozřejmě jiné prostředí a daleko vážnější situace. Mám tento film ráda. Začátky veřejného zdravotnictví v 50. letech, návštěvy u lidí, které zasáhla kolektivizace, školní dětské prohlídky ... Ráda se podívám znovu. ()
Komedie Karla Kachyni je opravdu povedená. S bravurním výkonem Jiřiny Jiráskové jako zkušené sestry a mladičké, nezkušené sestřičky Aleny Mihulové. Jednou za čas se na ni ráda podívám. ()
Podle mě je to jeden z typicky kachyňovkých filmů: o lidech, kteří, až stojí nohama pevně v bahně, koukají na hvězdy. A proč se mi film tak líbí? Snad pro ten životní nadhled, něžný poetismus a smysl pro humor, který v Sestřičkách předvádí Jiřina Jirásková v plné síle. Zřejmě to bude důvod, proč můžu Sestřičky vidět znovu a znovu: pro ten střet dvou generací, které vlastně jedna druhou potřebují. ()
Snad jen bravurní výkon Jiraskové... ()
Film je takový lepší průměr. Ve škole by to byla 3 plus. Věřím, že na venkově a zvláště na samotách tomu tak bylo, takové zdravotní služby se tam poskytovaly a sestry a lékaři to opravdu neměli lehké. Dnes by pan Karel Kachyňa měl zjednodušenou práci. Venkovské ordinace se zavírají, nemocnice a pohotovosti se ruší, sestřičky odcházejí za lepším jobem do Rakouska, takže to by snad ani nebylo o čem točit. Mě se film velmi líbil a dávám pro pana Kachyňu 4*. ()
Život nám dá tu nejlepší školu. O tom se na vlastní kůži přesvědčí i mladá a nezkušená sestřička Alena Mihulová, ale nemusí si zoufat, protože ochranou ruku nad drží skvělá Jiřina Jirásková. Ta byla tak přirozená, že v minulém životě musela tuto práci určitě vykonávat. Všechno dělala nenuceně a s velkou samozřejmostí. ()
Reklama