Réžia:
Karel KachyňaKamera:
Josef IllíkHudba:
Svatopluk HavelkaHrajú:
Jiřina Bohdalová, Radoslav Brzobohatý, Gustav Opočenský, Miloslav Holub, Lubor Tokoš, Bořivoj Navrátil, Jiří Císler, Jaroslav Moučka, Karel Vašíček (viac)Obsahy(1)
Z bujarej recepcie na Hrade privezie auto ministrovho námestníka Ludvika a jeho podnapitú ženu Annu. V dome nefunguje telefón ani elektrický prúd. Anna pije ďalej, Ludvík spomína na vládnu recepciu a premietajú sa mu v hlave rozhovory o zatknutí jeho kolegu. Ludvík si uvedomuje, že je odpočúvaný a sledovaný. Začína ničiť kompromitujúce materiály. Náhle sa v dome rozsvieti, začne fungovať telefón. Ludvík a Anna dostávajú skutočný strach... (RTVS)
(viac)Recenzie (573)
Procházka byl jedním z nejlepších scénáristů, Kachyňa režisérů. A tak to dopadlo znamenitě. Ještě depresivněji film působí v okamžiku, kdy si uvědomíte, jak zemřel Procházka. Zabilo ho to stejné Ucho, o kterém tu píše. (Procházka zemřel nedlouho poté, co byl vyhnán z veřejného života a tajně nahrané rozhovory, kde pomlouvá své známé i čelní představitele státu, byly vysílány v televizi a v rádiu) ()
Naprosto úžasní Radoslav Brzobohatý a hlavně Jiřina Bohdalová v trihleru Karla Kachyni. Skvělá stavba filmu i příběhu samotného z pera Jana Procházky, který byl dlouholetým spolupracovníkem režiséra. Film bohužel skončil na 20. let v trezoru a do distribuce se dostal až v roce 1990. ()
Neměl jsem nejmenší tušení, že se za komunistů natočilo tak odvážné dílo. Doteď jsem si myslel, že filmy z tý doby byly jen samý dělnický komedie tipu "soudruzi bla bla, musíme víc pracovat...". Ucho je ale mistrný psychothriller, kterýmu k vybudování paranoické atmosféry stačí pár pohledů z okna a několik Brzobohatého nechápavých flashbacků. K úplné spokojenosti mi ke konci chyběla jen trochu drásavější gradace. ()
Bravurní "two-men show" Bohdalky a Brzobohatého. Neustálý koloběh paranoi, strachu, uvolnění a opětovného obnovení cyklu v kontextu partnerského života (asociace s Virginií se též dostavila) v průběhu jedné noci. Subjektivní kamera na večírku, černobílý vizuál a zneklidňující hudba jen přidávají snímku na napětí a sugestivnosti. Pro mě osobně určitě jeden z TOP 5 čs. filmů. ()
Není divu, že tento film skončil v trezoru. Úplně přesně totiž ukazuje technoligii moci v Československu a navíc je výborným vztahovým dramatem.... ()
Brilantní vystoupení dvojice Brzobohatý/Bohdalová ve skvěle postaveném dramatu, napínajícího až k prasknutí. ()
Trezorová perla! ()
Karel Kachyňa a Jan Procházka se odvážili po okupaci ČSSR natočit film, o němž předem museli vědět, kde skončí. Film o špehování kádrových sil i rezerv v dobách tzv. reálného socialismu, o němž každý i jen eventuálně postižený věděl, ale nedokázal si ho přiznat. Ponejprv pouhé zdání "ucha", z něhož si ministrův náměstek i jeho žena dělají spíše legraci, i když po ministrově zatčení si uvědomují závažnost svého postavení, se mění po nádherně sehrané hádce v koupelně v hroznou skutečnost... Ucho má kádrově prověřit budoucího ministra, který jen ztěží kdy bude moci dokazovat, že nezavinil věznění svého předchůdce. Doba, kdy každý na každého "něco" věděl... Rok 1968 měl skoncovat s metodami StB a nastolit skutečný demokratický socialismus, socialismus s lidskou tváří... Jenže sedmdesátá léta přinesla renovaci těchto metod. Bohužel, po dalších dvaceti letech již nebylo sil, které by novou dobu na pozici socialismu udržely. Ohromné, skutečně mistrovské dílo, jemuž je nutno dát pět hvězdiček. ()
Ve své době ojedinělý thriller, na české poměry až neuvěřitelně sociálně vyspělý. Geniální herecké výkony hlavních představitelů, sednoucí hudba, dialogy. Za mne 90%. ()
Spolu s Rodáky nejlepší trezor. Navíc ještě originálnější díky rozhovorům proti kameře, část filmu je de facto natočená z pohledu první osoby. A opravdu to ještě umocňuje už tak dosti silný prožitek. Film je dobovou výpovědí o politické a společenské situaci a jejich dopadech na lidi, a to bez přikrášlení. Ještě více je ale poctou komunikaci. Je to pohlcující tíživé konverzační drama jednoho vyhořelého manželství. Bohdalová a Brzobohatý veškerý svůj um úplně vyšťavili do tohoto snímku. Nádhera. A ta věčně je i nás provázející schíza? To je umění takovou atmosféru vyvolat. Závěrečná scéna s nožem na krku na věčné časy pak Ucho vynese až někam do nadatmosferických výšin. ()
Komorní drama Ucho se dozajisté stalo vrcholem filmařské kariéry Karla Kachyni. Je mrazivým důkazem umění minulé generace, která dovedla natočit filmy plných napětí a pochmurné atmosféry světové úrovně. Tuto skutečnost navyšuje černobílé provedení. Černá a bílá zkrátka filmu svědčí a dodává ještě více pochmurných pocitů. Divák se vlivem nebarevného vyobrazení více soustředí na vylíčení emocí a důležitých informací, které mají sociální a převážně historickou hodnotu. Filmů natočených o praktikách StB není mnoho. Existují spíše dokumenty, a to převážně z doby až po revoluci. Takových filmů z přelomu 60. a 70. let je ještě méně. Netočily se z důvodu, že by téměř stoprocentně neprošly autorizací, a také by mohly znamenat stop v uměleckém působení. Z tohoto důvodu Ucho nabývá svého významu a my musíme převážně ocenit odvahu autorů a herců, že se do tak drzého filmu pustili v době totality. Naše generace má ovšem to štěstí, že Ucho může vidět, a tak se podívat na poměry, o kterých si můžeme přečíst leda v knihách a učebnicích. [8743. hodnocení, 346. komentář, 87%, 142. nejlepší film, 839. nejoblíbenější film] ()
nechtel bych to zazit v takove mire....m ()
"Ucho" si vyžaduje i zaslouží víc, než pár slov. Jenomže mrazení v zátylku mi brání napsat cokoliv dalšího... ()
Naprostá lahůdka pro anti-rudé nesoudné a nenávistné d´ábly a pro dementní omladinu s vypláchnutými mozky. Většina těchto průměrných nemyslících občanů, o omladině ani nemluvě, v té době nežila, ale vyjadřovat se k ní umějí jako opravdoví političtí a morální experti. Prostoduchá verbež, mající za to, že žije ve svobodě-lásce-a-demokracii a která vkládá důvěru a naděje do teroristických organizací - CIA a NATO, které svojí dlouholetou zločinnou činností mají na triku utrpení a životy miliónů občanů po celém světě a v současnosti přivedly svět na pokraj III.sv.v.! Ale vykládejte něco primitivům, kteří nemají ani šajnu o tom, kolik takových UŠÍ má ten jejich za demokracii se vydávající fašismus. ()
Pro mne velké zjevení od prvního shlédnutí v roce 1990. Politický thriller nejvyšší klasy a zároveň soukromé partnerské mikrodrama. Civilní, samozřejmé a přitom přesné herecké výkony Brzobohatého a Bohdalové jsou pro mne vlastně největší šok. Člověk má některé lidi uložené v přihrádkách spotřebního televizního herectví a tohle je hluboký kontrast, zcela vědomý a soustředěný. ()
Vynikající film, skvělé výkony obou hlavních protagonistů, ale popravdě, ten ničivý strach, který má zobrazovat, z plátna nesálá. ()
Ten konec byl vážně famózní. Inu, logika tehdejších papalášů nejspíš neznala mezí. ;-) ()
Jak mohl film ve své době vzniknout, tomu moc nerozumím. Mistrovské herecké výkony a Jiřině Bohdalové to v "nekomické" roli hraje a šlape stokrát více než v těch humorných, pohádkových a estrádních. Poklad naší kinematografie. ()
Prý je to v zahraničí nejuznávanější film z české historie. Předpokládám, že pohled průměrného američana budu tomu mému dost podobný. Narodil-li jsem se v kapitalismu a demokracii, podobné scény jako mi nabízí pan Kachyňa působí jako výlet do zoo. Jsem si do jisté míry samozřejmě vědom dobové situace a z tohoto hlediska "chápu" situaci dvou hlavních, skvěle hrajících , aktérů. Nedělám si ale iluze a domnívám se, že skutečnost byla ještě mnohem tvrdší. Za skvělou výpravu do neznámého světa - děkuji pane Kachyňo. ()
(Ne)přítel naslouchá. Psychologická lahôdka o hre mačky s myšou. A ten koniec, aj dnes by bol označovaný za šokujúci. Skutočný klenot od majstra Karla Kachyňu, ktorý by mohol kľudne rozprávať aj o kapitalizme a iných izmoch a bolo by to rovnako uveriteľné. ()
Reklama