Réžia:
Petra Biondinaa VolpeScenár:
Petra Biondinaa VolpeKamera:
Judith KaufmannHudba:
Annette FocksHrajú:
Marie Leuenberger, Maximilian Simonischek, Rachel Braunschweig, Sibylle Brunner, Marta Zoffoli, Bettina Stucky, Peter Freiburghaus, Therese Affolter (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Nora je mladá žena v domácnosti. Žije so svojím mužom a dvoma synmi v pokojnej švajčiarskej dedine, kam len sporadicky doliehajú správy o spoločenských prevratoch prelomu 60. a 70. let minulého storočia. Dedinský i rodinný mier je však značne narušený, keď Nora začne presadzovať hlasovacie právo pre ženy a ich právo na zamestnanie. Bude môcť muž aj naďalej rozhodovať o peniazoch aj o tom, či jeho manželka smie alebo nesmie pracovať? (Film Europe)
(viac)Videá (4)
Recenzie (20)
Je to mezi dvojkou a trojkou, nakonec tomu teda ty *** dám, a to za myšlenkovou hodnotu, i když realizačně je to celé takové naivní a tezovité. Z hlediska širších souvislostí je tahle sonda do švýcarského "středověku" roku 1971 (poslední kanton uzákonil volební právo žen dokonce až 1991!) zajímavá při porovnání se situací u nás doma, kde ženy mohly volit o celé půlstoletí dřív. Tenhle docela slušný náskok v oblasti lidských práv jsme pak ale ztratili vinou poválečného vývoje... ()
Netušil jsem, že švýcarské ženy byly vlastně ještě nedávno tak ušlápnuté a o své vagíně nevěděly vůbec nic. U nás v té době ženy určitě věděly, co mají mezi nohama a to bylo za komančů. Rovnost pohlaví pochopitelně podporuji, zároveň nevidím nic špatného na tradiční rodině, kde muž vydělává a žena se stará o děti a domácnost. Militantní feministky totiž vylévají vodu z vaničky i s dítětem a neusilují o rovnost, ale stejnost pohlaví a to se jim nikdy podařit nemůže. ()
Celkem zábavnou formou podané téma týkající se zrovnopránění žen. Překvapilo mě, jak dlouhou dobu Švýcarsko odolávalo, než přiznalo ženám právo volit. Retro atmosféra sedmdesátých let se tvůrcům povedla vykreslit vskutku dokonale. Drobnou výhradu bych měla snad jen k až moc sluníčkovému konci. (70%) ()
Na švýcarský film narazím málokdy, ale vždy to stojí za to a dozvím se něco nového a zajímavého. Švýcarsko bývá často vnímáno jako výspa demokracie, neutrality a liberalismu, takže by málokdo tipoval, že ženy musely na volební právo čekat až do sedmdesátých let a v jednom kantonu až dokonce do devadesátých let. Ženou z boží vůle tento politicky přeryv vtipně i vážně zobrazuje. Příjemný film. ()
Hlavní postava je tak sympatická, že bylo v podstatě nemyslitelné jí nefandit, tisknout palce, dýchat s ní.. Mýma očima zdařilé nahlédnutí do jedné malé švýcarské vesnice, která se díky Noře otřásla v základech, to se tenkrát psal rok 1971 a platila úplně jiná pravidla než dnes.. Tvůrkyně Petra Volpeová zaslouží smeknutí klobouku, Marie Leuenbergerová to zvládla moc hezky, u mě filmová spokojenost.. ()
Reklama