Obsahy(1)
Devatenáctiletý Rafael je nadějný boxer romského původu. Jeho dny se odvíjejí ve znamení rutiny – práce, trénink, skromná domácnost, kterou sdílí s otcem, ale také atraktivní třicátnice, kterou den co den sleduje na cestě z divadla k jejímu domu. Mladíkova urputná pozornost zpovzdálí zamyšlené Cristině nevadí, možná i proto, že z jejího manželství s kolegou hercem, zdá se, už vášeň vyprchala. Neokázalé, soustředěné a se stoupající intenzitou vyprávěné drama zachycuje dva lidi, do jejichž zdánlivě monotónních životů nenápadně vstoupilo citové vzrušení. Rafael a Cristina, dva diametrálně odlišné světy, dva příběhy, jejichž protnutím vzniká třetí, imaginární realita. Představa možnosti je o to provokativnější, čím více kontrastuje se skutečností. (MFF Karlovy Vary)
(viac)Recenzie (7)
Ač celkově tento snímek o prolnuti dvou světů, tanečního a bojového, působí přece jenom dost klasicky, něco z něj vyzařuje na správných místech a s nebývalou silou. ()
50. MFF KV ()
Kdo čekal, že Florin Şerban kvalitativně naváže na kritiky vřele přijatý a oceňovaný debut Když chci, tak písknu, bude hořce zklamán. Vyprávění o mlčenlivém vztahu boxera a divadelní herečky je zcela tradiční, ačkoli užité stylotvorné prostředky se hrdě snaží přesvědčit o opaku. Kontrast boxu a divadla, jaký ústřední dvojice zakouší, je hrozně nenápaditý. Ačkoli ho režisér využívá jako příznak neslučitelnosti figur, nijak s ním v ději nepracuje. Zprostředkovávání informací, tedy vhled do nitra postav, z nichž si vytváříme strukturu jejich světa, je záměrně minimální. Ačkoli se to může jevit jako taktika, jak zdůraznit ambivalenci hrdinů, je to spíše příznak režisérovy bezradnosti, neboť po celou stopáž není sto najít jediný výrazný motiv, který by filmu vtisknul vlastní identitu. ()
Box mě příjemně překvapil - Florin Şerban se rozhodl zkoumat reakce na zklamání a strávení kompromisu u dvou velmi rozdílných lidí. Dějové linky mladého romského boxera a neúspěšné maďarsko-rumunské herečky po třicítce se tak dlouho přibližují, až se protnou. Opět jsme svědky vynikající práce s psychologií postav a podobně jako Radu Muntean u jiného rumunského filmu 50. KVIFF O patro níž si režisér a scénárista Şerban vystačí s nepočetným obsazením. Slabší čtyři hvězdy. ()
50. MFF KV: Ani přesně nevím proč, ale celý film ve mně evokoval českou televizní tvorbu. Přestože se ve filmu dost věcí děje, výsledek je plochý. Až jsem se ptal "A co jako z toho"? Jediné zajímavé byla přitažlivost hlavní představitelky (Hilda Péter). To zase jo ;-) ()
Člověk se dozví mnohem více z popisku než z filmu samotného. Kdyby to byl krátkometrážní film do 30 min, tak by byl skvělý, ale takhle... ee ... bylo by fajn, kdyby se třeba objevily i nějaké viditelné motivace jednotlivých postav nebo, kdyby se scénárista s režisérem dohodli, že by se některé situace mohly i dokončit... Herecky to ale špatné rozhodně nebylo. ()
Za mě velmi pomalý film, kde se pořádně nic nedělo. ()
Reklama