Réžia:
Irvin KershnerKamera:
Victor J. KemperHudba:
Artie KaneHrajú:
Faye Dunaway, Tommy Lee Jones, Brad Dourif, René Auberjonois, Raul Julia, Frank Adonis, Lisa Taylor, Darlanne Fluegel, Rose Gregorio, Steve Marachuk (viac)Obsahy(1)
Lauře Marsové se dostalo neobvyklého paranormálního daru, o který však rozhodně nestojí. Z nevysvětlitelných důvodů je schopna vidět svět očima sériového vraha, před nímž se třese celá Amerika. S pomocí policejního detektiva se ho mladá žena pokouší zastavit... (oficiálny text distribútora)
Videá (1)
Recenzie (22)
Áčková vyvražďovačka nasáklá duchem 70. let s kreditem Johna Carpentera jako jednoho ze scénáristů, bohužel tomu chybí nějaké skutečné napětí a chvílemi má při smrtelně vážně míněných dialozích nezáživných charakterů cynický divák spíš chuť prskat smíchy (jedna z těch chvílí je při úvodním songu Barbary Streisandové, který je textově úplně mimo). Přiznám se, kdyby film nenabídl zajímavou sondu do profesního života fotografů, nesnažil se o sociální komentář na téma vydělávání prachů sexem anebo násilím a nenabízel scény z amerického velkoměsta 70. let, asi bych hvězdu ubral. ()
Americký snímek „Oči Laury Marsové“ má nějaké svoje problémy, co se scénáře týká, rozhodně to nemá nejnečekanější závěr, jaký byste si dokázali představit, ale příběh docela zajímavě graduje a díky skvělým hereckým výkonům je snímek velmi sledovatelný. I zde John Carpenter jako scenárista ukazuje, že měl skvělé nápady, jen tady to nebylo dotaženo k dokonalosti. ()
78 byl dobrý ročníky. Kromě mně vznikaly i zajímavé filmy. Tenhle by se dal označit za něco jako áčkově šilhající giallo po americku. Herecky fajn, Carpenterův scénář možná mohl být trošku odvážnější. Nakonec z toho je nijak neurážející mapínavý horrorový thriller s místy zajímavými sekvencemi. Ale Lulu bylo fakt škoda, to jsem málem obrečel. ()
Příběh postavený na několika dobrých nápadech, které byly později společně i jednotlivě recyklovány v řadě televizních filmů, zatím nikdy se však nedočkaly výrazněji vydařeného zpracování. A to bohužel platí i o Kershnerově filmu. Chybí mu pořádné napětí, švih i uvěřitelnost a to i v případě, že divák přistoupí na hru o očích Lauřiných. Navíc jde o film, který dost brutálně poznamenal zub času. Bez mučení přiznám, že jsem nostalgickou reprízu občas neustál a popohnal rychloposuvem. ()
Slovo paranormální se ve filmu většinou vyjímá. Ne ale když se to natočí debilně a klasicky staromilsky po Americku. Do toho hraje céčková hudba plná neuvěřitelnýho napětí a lidi se chovají jak blázni. Oči Laury Marsové jsem měl opravdu problém dokoukat. Nápad by možná byl, ale myslel jsem chvílemi, že z toho napětí zhebnu nudou. ()
Reklama