Réžia:
Stanley KramerScenár:
Abby MannKamera:
Ernest LaszloHudba:
Ernest GoldHrajú:
Spencer Tracy, Burt Lancaster, Richard Widmark, Marlene Dietrich, Maximilian Schell, Judy Garland, Montgomery Clift, William Shatner, Werner Klemperer (viac)Obsahy(1)
Píše se rok 1948. V německém městě Norimberk pokračují procesy s nacistickými válečnými zločinci. Ti nejvyšší již své rozsudky vyslyšeli, teď jsou však na řadě lidé, kteří "jen" sloužili režimu. Jednomu z poválečných tribunálů předsedá penzionovaný americký soudce Haywood (Spencer Tracy). O svém poslání si nedělá žádné iluze: ví, že největší případy už proběhly a lidé v Německu i Americe se raději ohlížejí dopředu než dozadu. Přesto se Haywood svého úkolu chopí s cílem dobrat se objektivního poznání o tom, jakou vinu na zvrácenostech nacistické říše nesou běžní občané. Před tribunálem se navíc ocitli Haywoodovi kolegové, všichni čtyři obžalovaní totiž sami vykonávali soudcovskou praxi. Z moci svého úřadu odsuzovali lidi k smrti na základě jejich politického přesvědčení nebo rasové příslušnosti. Nejvýše postaveným byl Ernst Janning (Burt Lancaster), který se vypracoval až na říšského ministra spravedlnosti. Čtveřice bývalých nacistů má však mimořádně schopného obhájce... Film režiséra Stanleyho Kramera je již klasickým dílem, které se pokouší vyrovnat s nelehkou otázkou: jaký podíl nesou jednotliví "obyčejní" lidé na zvěrstvech druhé světové války, potažmo na každém totalitním politickém systému? Jako ideální se v tomto směru ukázal žánr soudního dramatu. Třebaže se většina děje odehrává v uzavřeném prostoru soudní síně, neztrácí film ani na chvíli strhující tempo. Kromě dlouhé řady mezinárodních cen získal Kramerův snímek dva Oscary: za nejlepší mužský herecký výkon v hlavní roli (Maximilian Schell jako obhájce dr. Rolfe) a za scénář (Abby Mann). V dalších devíti kategoriích byl na tuto prestižní cenu nominován. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (243)
Burt Lancaster ztvárnil nezapomenutelným způsobem postavu jenoho z obžalovaných v Norimberském procesu, německého říšského ministra spravedlnosti Ernsta Janninga (předlohou pro tuto postavu byl skutečný soudce Franz Schlegelberger, odsouzený v procesech k doživotnímu trestu). Jeho výpověď před tribunálem v závěrečné části patří k nejsilnějším zážitkům tohoto navýsost dramatického filmu. Janning (podobně jako ve skutečnosti Schlegelberger) dostává od soudceHaywooda trest doživotí. Skutečný Schlegelberger však byl pro "špatný zdravotní stav" propuštěn z vězení již roku 1950 (ve svých 74 letech). Na svobodě se dožil neuvěřitelných 94 let a zemřel v roce 1970... ()
Podle mě jeden z nejlepších filmů vůbec! ()
Zlatý glóbus 2 : Herec - Maximilian Schell, Režie. Nominace 4 : PIU, Film, Herec vedl. role - Montgomery Clift, Herečka vedl. role - Judy Garland ..... Bafta 3 nominace : Film, Herec - Montgomery Clift, Herec Maximilian Schell. ()
Musím se bránit filmům, jejichž jedinou rolí je propaganda. Američané ani další západní spojenci o soud vůbec nestáli. Chtěli označené prominenty nacistického režimu zastřelit bez soudu. Jedině díky extrémnímu nátlaku tehdejšího SSSR došlo k Norimberským procesům... V tomto slavném a vysoce hodnoceném filmu není sebemenší o něčem takovém sebemenší zmínka. Film sám o sobě je čistou esencí propagandy, která se snaží vytvořit dojem, že američané - západní spojenci - chtějí spravedlnost a touží odhlalit pravdu. Američané nic takového nechtěli a naopak tutlali vše co se dalo. Němce ve velkém ukrývali, odváželi do USA a do jiných bezpečných zemí a podobně. Ostatně stačí se podívat na propastný rozdíl toho, jak probíhala denacifikace v sovětském pásmu Německa a jak to zkouleli hoši z US army. Monstrproces pro ně bylo nutné zlo a jakmile to bylo možné, mávli nad tím rukou a nechali to plavat. Žádný film, i výborně natočený a zahraný tuto skutečnost nemůže změnit. ()
Strhujuci film o ľuďoch, ktorý konali veci proti ľudskosti. A to nehovorím len o obžalovaných sudcoch, ale aj proti celému Nemecku. Len za to, že jeden človek povedal, že ľudia musia nenávidieť a bezmyselne zabíjať iných, na to nedoplatilo len Nemecko, ale aj celý svet. Neskutočne skutočný príbeh o jednom veľkom procese, ktorý odhalil omnoho temnejšiu pravdu o 2. svetovej vojne, než je len myšlienka sama o nej. Tie vydesené pohľady v sudnej sieni ľudí pri premietaní filmu o holokaustu, o ktorom takmer nikto v sieni nepočul, na tie pohľady ničnetušiacích ľudí nikdy nezabudnem. Zo samotných záberov šla hrôza, hrôza, ktorú spôsobil jeden človek. Film mi vôbec nepríde rozťahaný, i keď trvá až 3 hodiny. Vždy si vravím, že čím dlhší film, tým v ňom vidieť vždy väčšiu snahu o dobre vykonanej práci. Herci vydávajú zo seba maximum, príbeh zaujme vo všetkých stránkach, od hrozných činov odsúdených sudcov až po špinavé činy pod menom ,, nacizmus ''. Veľké plus pre úžasnú kameru, ktorá krásne zachytáva tváre ľudí v súdnej sieni. Ja som moc spokojný, no trochu ma mrzí, že film videlo len tak málo ľudí. ()
Jeden z nejlepších soudních filmů,které kdy byli natočeny.plus k tomu s nejlepšími herci té doby nezapomenutelný zážitek.Každý koho zajímá co se dělo po 2.světové válce,by měl tento film povinně vidětvůbec si nedovedu představit,jak pro publikum reagovalo na realistické ukázky a fotky z koncentračních táborů,který jsou ve filmu ukazovány.kdyby film netrval 178minut,ale trval jen ,,necelé dvě hodiny,, tak by to nebyl takový zážitek,plus si k tomu je nutno připočíst paar excelent českých herců,kteří nadabovali tento film-Záhorský,adamíra,voska,adamová,vinklář-tak dospějete k výsledku= s Anatomíí vraždy nejlepší soudní film jaký kdy vznikl. a víc než desetiminutová záverečná řeč Spencara Tracy o ,,principech právních vztahů ,, patří již k legendárním,zvlášť s hlasem panem Záhorského. super.Nic vím k tomu nelze dodat. ()
Trochu predĺžená stopáž pomáha aspoň k tomu, že sledujeme aj súkromie niektorých postáv, čo mi pripadalo celkom zaujímavé, aj keď na druhej strane, niektoré scény boli dosť zbytočné. V súdnej sieni to už bolo o niečom inom. Celkovo film kladie otázky, nad ktorými sa budem dlhšiu dobu rozmýšľať. Oceňujem najmä Schella a jeho príhovory, takisto skvelú kameru pri procese a takisto Burt Lancaster so svojím výrazom sa mi páčil. 70% ()
Jak lze určit podíl viny sluhů na zločinech jejich pánů? Má soud rozhodovat na základě práva či moráního kodexu? Je snadné definovat hranice dobra a zla? Kramerovo skvělé soudní drama je znepokojivým zamyšlením nad (nejen) těmito otázkami, nad kterými si i v dnešní době lámají hlavu ty největší mozky. Tříhodinový film jen málokdy vystrčí hlavu ze soudní síně a klidně by se v ní mohl zdržet déle, neboť právě mimosoudní scény brzdí jinak strhující tempo filmu. Jakmile však Burt Lancaster, Spencer Tracy nebo fenomenální Maximilian Schell spustí své monology, při kterých jim charisma prosakuje všemi tělními otvory, je to opravdu zážitek, na který se nezapomíná. ()
Those people... those millions of people... I never knew it would come to that. You must believe it. Herr Janning... it came to that the first time you sentenced a man to death... you knew to be innocent. ()
Já vždy považovala za dobrý film ten, kde nebyly strany rozděleny na černou a bílou. Protože v životě vždy převažuje šedá. Možná že dokonce jiná barva ani neexistuje. A bílou a černou jsme si vymysleli my a sepjali s nimi jisté zásady a pravidla. A těm musíme věřit. Člověk vnitřně vždy tuší, kde je bílá a kde černá a skrz tento film jsem se pohybovala na té pomyslné škále jednou na temném kraji, to většinou když hájil, obhájce Rolfe (ovšem nemohli jste i jeho výrokům někdy nedat za pravdu), někdy okolo šedé, když mluvil Janning a bílé, když mluvil soudce Haywood. Vždy je nutné na jakoukoliv vinu pohlédnout z mnoha úhlů a snažit se o empatii, člověk se ale nesmí zamotat do její spleti a nesmí přehlédnout celkový náhled věci. Ale ke konci jde stejně o to, zdali budeme schopni stále sami sobě pohlédnout do očí a připraveni se možná nakonec za své tresty zpytovat nějaké mnohem vyšší moci, než jsou naše pravidla a naše soudy. ()
Být fandou do práva a celkově do jurisdikce, byl bych s největší pravděpodobností navýsost spokojený, ale nejsem jím. Dokonce až na výjimky ani nemám příliš rád filmy ze soudnického prostředí, protože mi přijdou příliš statické a jednotvárné, u Norimberského procesu je to samozřejmě ještě znásobeno tříhodinovou délkou, která ale ke mně byla docela mírná, což mě docela překvapilo, protože mi film utekl docela rychle. To, že nejsem fanouškem těchto filmů ovšem neznamená, že by mě nezasáhlo velmi zručné dílo, jakým Norimberský proces bezesporu je. Pečlivé dialogy všech žalobců, obhájců, svědků, obžalovaných i soudců byly vypilovány téměř do dokonalosti, stejně tak projev každého jednotlivého herce má své místo v obrovské historické mozaice, která tak trochu symbolicky ukončila nacismus po Druhé světové válce. Hodně silné tři hvězdy ačkoliv je spousta lepších filmů jak ze soudnictví, tak o nacistech. ()
Skvělý Spencer Tracy, tento film je o zamyšlení nad zrůdností nacistické ideologie!! ()
Parádní film,každá minuta,každý monolog a dialog je skvělý,skvělé zahraný v původním dabingu pánů Záhorského,Adamíry a dalších. ()
Vynikající film, který dnes diváka již neosloví svým provedením (s výjimkou skvělých hereckých výkonů), ale myšlenkou. Do jaké míry jsme odpovědni za činy politiků a vůdců svých zemí a hlavně za činy své? Toto dílo stojí především na dialozích a divák je nucen přemýšlet. Není to film „jen tak na večer“. A pokud se na konci zeptáte sami sebe, jak by jste se zachovali, jistě splnil svůj cíl. A mimochodem, místo svastiky si představte hvězdu, třešně, růži nebo holubici a odpovězte si na otázku: „Jaká je má zodpovědnost?“ ()
Skvělý film, perfektní výkony - zejm. Maxmilliana Schella. A opět musím pochválit skvělý dabing B.Záhorského, J.Adamové, V.Vosky, M.Růžka a jiných. ()
Výborné drama pracující s dozvuky zločinů světové války a předznamenáním války studené. Celému fimu vévodí mistrovské herectví hlavních aktérů a to doslova bezvyjímky. ()
Necenzurované obrazy a videa z koncentračního tábora, těsně po příchodu osvobozujících jednotek, mě dostali. Nic hrůznějšího jsem snad neviděl. A ačkoliv byl tenhle moment jen velmi krátičkým úsekem filmu, byl rozhodně nejsilnějším. Mrazivě zrůdné. Samotný proces pak vede k mnoha otázkám, na které v průběhu třech hodin hledáme společně se soudcem Haywoodem odpovědi, aby nakonec každý našel tu svou. ()
Může být zajímavý film, který je více než půlstoletí starý, černobílý a téměř celý se odehrává v soudní síni? ANO! Protože je podle skutečných událostí, je skvěle napsaný a donutí Vás přemýšlet o základních otázkách viny a trestu. Obzvláště působivé je promítání skutečných záběrů z koncentračních táborů. Soudce Spencer Tracy v dabingu Bohuše Záhorského je ukázkou moudrého přemýšlivého člověka. Takoví by měli být všichni soudci. Na první pohled je situace jasná: jsou to všechno náckové a zločinci! Jenže to by je nesměl obhajovat mladý a talentovaný advokát Maximilian Schell (Václav Voska). Téměř po každém jeho výstupu si člověk musí říct: "vždyť má také pravdu". ()
Pri témach, ktorých sa film dotýka je pochopiteľné, že sa všetci unisono uchyľujú k tak vysokým hodnoteniam. Pokiaľ však nechám súdenie histórii a odborníkom (aj keď je známe, že históriu píšu zväčša víťazi), tak musím konštatovať že sa z filmového pohľadu nejedná o žiadne unikátne dielo, ale o bežný film. To, že vzbudzuje mnoho zaujímavých otázok a podnecuje diskusie nie je spôsobené umom a umením režiséra, či scenáristu, ale témou samotnou. Filmy spracúvajúci natoľko univerzálne témy je preto ťažké objektívne hodnotiť a tak ostávam na neutrálnych troch hviezdach :-) . ()
Kto bol vinný – len tí čo vydávali rozkazy, tí čo stláčali spúšť, tí čo to nadšene podporovali alebo aj tí čo si nič nevšímali? A bolo to vôbec možné – nevšimnúť si nenávistné výkriky šialeného psychopata, odvliekanie susedov uprostred noci do koncentračných táborov, zadebnené dobytčáky vypravené z každej oblasti? Bol ten, čo s režimom kolaboroval zločincom alebo hrdinom, ktorý len tak mohol v niektorých prípadoch zmierniť krutosť? A kedy bol už kompromis neospravedlniteľný, až keď ublížil tisícom alebo už keď ublížil prvému? Zbavuje jednotlivca viny, ak svojou činnosťou len dodržiava v danej dobe platný zákon? Film nie je len pôsobivou štúdiou o nacizme, netýka sa len doby minulej. Naopak upozorňuje, že vždy a znovu, keď si prestaneme dávať pozor, ľahko skĺzneme k prostriedkom a metódam, ktoré sme predtým u druhých tak odsudzovali. Niekoho totalitná moc očarí, iný pred ňou ustúpi, ďalšiemu je to len jedno. S tým všetkým ona počíta. ()
Reklama