Réžia:
Jiří KrejčíkKamera:
Rudolf MiličHudba:
Evžen IllínHrajú:
Iva Janžurová, Josef Abrhám, Jiří Hrzán, Věra Ferbasová, Pavel Landovský, Naďa Urbánková, Jiří Hálek, Josef Hlinomaz, Ivana Karbanová (viac)Obsahy(1)
Barevný širokoúhlý film natočený podle stejnojmenné hry irského spisovatele Seana O´Caseyho. Příhody jedné noci a časného rána, odehrávající se v přísně vedeném pensionu pro svobodné pány, zpracoval Jiří Krejčík nejdříve pro televizi, pak je uvedl na scéně Činoherního klubu a do třetice je zfilmoval. Podle vlastního vyjádření lákala Krejčíka divadelní předloha jako etuda komediálního herectví. Na klasickém půdorysu situační frašky rozehrál režisér rušnou komedii, v jejímž zrcadle se místy povážlivě objevuje iluze o dovršeném morálním přerodu společnosti, nehledě k invektivám, které zde byly zcela zjevně adresovány úřední nadutosti. Podtrhneme svižné tempo a herecké výkony, drženy v poloze civilního humoru, vyjde nám, že Krejčík dal přednost solidní, ověřené tradici před riziky spojenými s hledáním nových cest... (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (126)
Jak se dovídám, Hrzánovu postavu původně měl hrát Pucholt. Což je kuriózní zjištění, protože (nikoli Hrzán, nýbrž) Abrhám mi od začátku skoro po celý film připadal stylizovaný zcela nezaměnitelně pucholtovsky (ne sice neustále, ale velmi zhusta a to tak, že naprosto). Pucholtovština ve spojení s Abrhámem byla ovšem zážitkem velmi nečekaným a lehce bizarním, ale nedosti na tom: ať mě hrom, jestli i Janžurka neměla nejméně dvě ryze pucholtní repliky! Nicméně, ať pucholtovsky nebo nepucholtovsky, sledování obou hlavních představitelů (zejména však Janžurky) v tomto filmu bylo zážitkem nad míru pěkným. Překrásně doplněno Ferbasovou, rovněž dosti kuriózním Lanďákem, epizodním Hálkem, ale i řadou pro mne bezejmených (legendární zlatou slavici Naďu Urbánkovou jsem bohužel nepoznal). Pravým králem této komedie byl ale naprosto neuvěřitelný Hrzán. Pohříchu je celá střední sekvence, počínající jeho vstupem na scénu (a končící někde tam, kde se - cituji PollyJean - "začne charakter postavy Ivy Janžurové ujasňovat"), jedinou opravdu zábavnou částí celého filmu, zábavnou tak nekomromisně, že místy přechází až do hypnotických poloh. Se zbytkem je to horší. (Dál poněkud SPOILERY): Zpočátku předlouze sleduji, jak se Abrhám snaží vystrnadit Janžurku, které se nechce z postele, pak se zase dlouho dohadují, kdo koho svedl. Ačkoli, jak už přiznáno, sledovat při tom oba herce stálo za to, hra samotná se jeví jako nepřesvědčivá zbytečná etudka. Mírný šok mi způsobil nečekaný Janžurové muzikálový vstup - sice dobře zvládnutý, ale přesto: wtf? Stejně tak při jejím odchodu ze scény. (Naopak muzikálový nástup Hrzánův vplul do filmu zcela přirozeně.) Pak rozuzlení: Dokud jen pomalu vychází na jevo a musím se jen postupně dohadovat, o co Janžurce jde, je to ještě dobré, ale jakmile se otevřeně provalí, pracně, namáhavě vybudovaná konzistence celé hry začíná korodovat, což je ve finále korunováno naprostým úletem stran domnělého Abrhámova šílenství (byť jednotlivé kousky s tím spojené jsou velmi pěkné, viz např: "Přeju tis spááánek, spýýýš" "Néé, já ti přeju spááánek, spýýýš.."). Celkově je to hrozná kravina. Proč je to celé tak pěkné a při tom tak blbé a nedržící? Myslím, že nejzdařilejší odpověď (byť možná jen částečnou) podává gudaulin. Tudíž vyjadřuji souhlas i se Šandíkem či Tosimem. Přínosným příspěvkem k pozadí vzniku je komentář Oskarův, doplnit ho lze Marthosovým. ()
Tak prvých 25 minút v podstate len striptíz podivne peknej Janžurovej, ktorá je síce vynikajúcou herečkou, ale na dej filmu to nestačí, pokiaľ dej nie je v podstate žiaden, čo ale nie je na škodu filmu. Sranda tiež je, jak sa stále točia okolo témy ich lásky, ale tým napolo nasraným a napolo len teoretickým spôsobom. Na týchto komorných scénach, ktoré nie sú až tak veľmi prerušované, je dôležitá hlavne herecká kvalita, ktorá tu je. Zaujímalo by ma vidieť, ako to točili. ()
Jako mala jsem ho nemusela, stvalo me, kdy ta zenska odejde! Jenze ona neodejde a o tom to cele je. Kdyz nemate radi tento typ komorni komedie, ani se nedivejte. Me je ale tento typ humoru vlastni a Janzurova s Abrhamem tam hraji skutecny filmovy koncert, kdy jim skvele sekunduji Herzan a Farbasova. Povedene zpracovani divadelni hry, kterou rezie Krejcika povysila na krasne koukajici film. ()
začátek je velice slibný, ale jakmile se začne charakter postavy Ivy Janžurové ujasňovat a jakmile začne děj nabírat crazy rozměrů, stává se film paradoxně míň a míň zábavný. Po srovnání se starší verzí je nutno ocenit hlavně Ivu Janžurovou, která dodala Andělce narozdíl od Jiráskové pořádnou šťávu a stala se tak Abrhámovi plnohodnotnou protihráčkou. Je to pořád jen hloupá divadelní fraška a v té je nejen dovoleno, ale přímo žádoucí trochu přehrávat. Také Krejčík si druhou verzi ošetřil, hluchá místa osekal (Ferbasové hovory), někde naopak přitlačil na pilu (skříň, šeky). ()
Nesmírně chodím do divadla, zajímám se o divadelní hry, dramatiky, divadelních výkonů si někdy vážím a cením více než těch filmových. Ale mívám někdy problém s tím, když je nějaká divadelní hra převedena do filmové podoby. Zažil jsem už několikerá zklamání. V tomhle případě jsem neviděl původní hru, ale troufám si tvrdit, že by mé hodnocení bylo příznivější. FIlm mě vůbec nechytnul, nudil jsem se, díval se na něj na několikrát. A snad poprvé se mi absolutně nelíbil výkon Josefa Abrháma, byl mi až protivný. ()
Galéria (6)
Zaujímavosti (12)
- Jiří Hrzán byl ve skutečnosti na natáčení skoro pořád opilý, což později režisér Jiří Krejčík přiznal, že se to vlastně hodilo... (Redyx1)
- S Jiřím Hrzánem si Iva Janžurová zahrála ve stejnémroce také ve filmu Svatba jako řemen (1967), který režíroval taky Jiří Krejčík. Za obě filmy Iva dostala cenu Trilobita. (Willy Kufalt)
- Režisér Jiří Krejčík před natáčením celý film nazkoušel v jedné zatuchlé a uzavřené hospodě v Šárce. (Willy Kufalt)
Reklama