Réžia:
Dan SvátekKamera:
Jakub ŠimůnekHudba:
Ondřej HavlíkHrajú:
David Švehlík, Jaroslav Dušek, Ondřej Malý, Ivan Franěk, Marika Šoposká, Simona Babčáková, Jiří Maryško, Jaroslav Plesl, Michal Gulyáš, Taťjana Medvecká (viac)VOD (5)
Obsahy(1)
Úsmevy smutných mužov priblížia príbehy úspešných chlapov, ktorí sa cez dno fľaše dostali na samotné dno života. Na dno, odkiaľ vedie už len cesta nahor. Na vojnovej ceste s alkoholom stretáva Josef napríklad Honzu, bývalého reprezentanta v triatlone a účastníka najťažších pretekov sveta - Ironmana. Úradník a geniálny matematik Milan zase verí, že je vyslancom z vesmíru. Niekoho zradila žena, niekto hral v nemeckom gay porne a svoj príbeh má aj Tomáš, ktorý zašiel vo vzťahu so svojou nevlastnou dcérou až príliš ďaleko. Všetci z rôznych dôvodov chľastali vo veľkom štýle prvú ligu, niekto sám doma, iný ako ťahúň v krčme. Pod dohľadom prísnej primárky a v pevnom režime teraz spoločne spoznávajú, ako ľahké bolo opojnému alkoholu prepadnúť a ako naopak ťažká je cesta zo závislosti von. Zo závislosti už ale cesta von nevedie, jediná šanca je nahradiť alkohol niečím iným. Čo tak ubehnúť maratón? (Bontonfilm SK)
(viac)Recenzie (411)
Velká tvrďárna, která je dobře zahraná a dobře natočená. Je to trochu takovej hranej dokument, kde zcela jasně exceluje D. Švehlík - postupem času herecky roste a mám ho ve filmech / seriálech čím dál radši. Styl vyprávění je zajímavej, nenudí, v podstatě tam nenastal žádnej prázdnej moment, rozhodně mě to nenutilo podívat se např. na hodinky. Můžeme polemizovat o některých scénách, jestli nebyly přehnaný, popř. že hlavní postava kalí opravdu prasácky, nicméně chápu záměr zajít tady trochu do extrému a ukázat problematiku velice nepříjemně. Za mě veliká spokojenost, zvažuju opakovaný podívání. ()
Cesta do alkáčova nitra je opravdu temná. Temná natolik, že se mi na pár dní opravdu znechutilo pití. ()
Popravdě, já se českých filmům vyhýbám, jak jen to jde. Nemám k nim důvěru, nebaví mě, nepřijdou mi kvalitní, prostě je nedávám. Jednou za čas ale přeci jen udělám výjimku, a to když mě nějaký tuzemský snímek opravdu zaujme svým námětem, jako se to stalo právě v případě Úsměvů smutných mužů. Protialkoholní léčebny totiž považuji pro film za vážně atraktivní a zatraceně působivé prostředí, a to nejen vzhledem k rozehrání sakra depresivního a silného příběhu, ale i výrazné atmosféry a stylu. Nic takového se ale bohužel, pro mě (ne)překvapivě, v tomto snímku nakonec neobjevilo, a já v tom tak viděl jen pár nepřesvědčivých životních příběhů, které mě ani nezaujali, ani emočně nedojali a veškeré postavy mi zůstali po celou dobu naprosto ukradený. Navíc celý film prakticky nemá ani nějakou základní dějovou osu a rozhodně mě neoslovil ani styl zpracování, který tvůrci pojali skoro až jako nějakou „chytilovinu“, jejíž nasnímání filmů vážně nesnáším. Herecky mi to pak též nesedlo, vesměs mi všichni přišli, že své role těžce přehrávají, a spíš než do protialkoholní léčebny mi pasovali do blázince. Zkrátka, ani tentokrát si to u mě český filmový průmysl nevylepšil, neboť tahle vyumělkovaná záležitost mně fakt nebavila a neoslovila, tak snad příště, někdy v daleké budoucnosti to třeba ale už klapne a nějaký ten český film mě konečně dostane. ()
Ufff, těžká kvalita - známí i méně známí herci se chopili svých rolí zodpovědně a konkrétně Švehlík je alkáč k pohledání, film ve mě vzbudil určitý alarmující pocit, což byl asi taky účel....................moje hodnocení = 8 z 10. ()
Film o chlastu, vubec nic veseleho. Komedie to neni. Konkurenci ala Ikaruv pad, Dobri holubi se vraceji, Dnes naposled atd. se to nevyrovna. Chlast je zlo, áno... ()
Deset dnů od začátku promítání se tomu propadlo hodnocení zhruba o 10 bodů- aktuálně to má už jen 78 procent. Není to nejlepší film, kterej jsem kdy viděl. Dokonce to není ani nejlepší film o alkoholismu, kterej jsem kdy viděl. Je ale ještě pořád dost dobrej, hodně silnej- ale hlavně: ohromně důležitej a užitečnej. Chlast rozežírá naši- českou společnost jako rakovina. Musíme nutně přibrzdit, musíme konečně pochopit, že to naše nekonečný chlastání není bez následků, musíme se chytit za nos a k tomu se asi potřebujeme posrat v kině. Úsměvy smutných mužů k tomu mohou být příležitostí a impulsem. Panu Formánkovi děkuji za odvahu, Davidu Švehlíkovi za perfektně odvedenou práci- v lepší formě jsem ho ještě neviděl. Jistě je to i tím, že je role Josefa opravdu výjimečná a nabídla mu ohromný prostor. Využil ho dokonale. Režisér Svátek je mistr chaosu, gratuluji jemu i střihačovi, že ho dokázali učesat do této podoby, která by snad mohla být pro méně náročné diváky ještě přijatelná, přičemž v očích náročnějších diváků film povyšuje na umělecké dílo. ()
Za brichopopadajici se komedie to rozhodne neni , ale humoru je v tomto filmu i pres tohle vážné téma dostatek. Moc hezky napsané, skvělá hudba i herci. Paráda film, jen by bylo lepsi videt tenhle film v nejakym mensim kine bez toho popkorno-colovyho silensti. ()
Je to drsný vousatý a na nic si to nehraje. Pokud se na to člověk dívá s myšlenkou toho, že vlastně téměř nic není přibarveno, běhá mu téměř celý film mráz po zádech. Chlast je sračka a kdo nevěří ať se podívá. ()
Na Smutných mužích se mi asi nejvíce líbil trailer. Celý film už byl podstatně slabší. Klipovité sestřihy a kamera s filtry mě nebavily. Hlavně první třetina vypadala jak hoooodně dlouhý a docela nudný videoklip. Další mínusem jsou postavy. Ta hlavní je celkem o ničem a její příběh mě ani moc nezajímal. Většina vedlejších postav je mnohem zajímavější a řekl bych, že i lépe zahraná (není malých rolí), jenže nedostane zase skoro žádný prostor. Pak se mi nezdály některé faktické věci. Opravdu by v rámci odvykačky chodili na psychoterapie chlapi a ženský, alkoholici a ženská, který umřelo dítě? To mi tedy připadá hodně mimózní. Líbil se mi konec filmu, zejména Honzův osud mě celkem dojal, ale jako celek jsou Smutní muži jen průměrným filmem. ()
Z podobného súdku ako ,,Dobří holubi se vracejí,, , ale s rozdielom, že tu film a príbeh ide viacej na dreň a už to nie je až taká ,,sranda,, . Moderne pojaté, výborná hudba v kombinácii so strihom ála Requiem za sen s použitím postsynchrónov. Kvitujem, chválim, plus príjemné prekvapenie je výkon mladého Švehlíka, ktorý spolu s Malým, či Duškom boli figurky, ktoré tu dokonale zapadli a tie úlohy im museli byť šité na telo. ()
Zajímavé ztvárnění stejnojmenné knihy, přičemž úplně jiné. Srovnání obou děl je pro mě těžké, jelikož každé něčím vyniká. V čem byla kniha poměrně zmatečná, tam má film silné stránky, některé Josefovy hluboké vhledy, kterých se mu během rehabilitace dostalo, jsou naopak vykresleny trochu jinak. Jako celek je pro mě tento film jedním z mála, který ve mě zanechal přesně ten pocit, který zkrátka přetrvá... Závislost vykresluje dle mého názoru velice přesně. Je to zkrátka síla, na kterou jedinec o samotě většinou nemá a vždy mu přijde jako dobrý nápad jí (snad ještě jednou... naposledy...) propadnout. A nemůže si pomoct. A s každým upadnutím svých činů lituje o to víc a dochází mu, s jakou beznadějí se vlastně setkává. S takovou, která tu už dost možná bude navždy. A jediným řešením je zůstat silný a být si vědom sám sebe, svých impulsů a slabin. ()
Žádná komedie, ale tvrdá realita. Drama, které je víc dramatem než komedií je výborně natočeno. Až s takovým depresivním nádechem. Většina případů je tu velmi těžkých a je vidět, jak lidé po alkoholu mohou padnout na samotné dno. Hlavní hrdina spisovatel Josef Formánek se nebál vyprávět příbeh o sobě a za to dávám jednoznačně palec nahoru.Co mohlo být lepší a film dotáhnout na vyšší level je rozvíjení postav, ale chápu, že na to byla krátká minutáž. Hodnotím jako určitě nadprůměrný český film, byť jsem měl pocit, jakoby mi tam pořád něco chybělo. ()
Úsměvy smutných mužů si vybraly ne zrovna divácky vděčné téma alkoholismu a boje proti němu v léčebně. Těžké to měly i v tom, že v minulosti u nás vznikly na tohle téma velmi dobré snímky, například Dobří holubi se vracejí a Tažní ptáci. Na druhou stranu se z toho poměrně snadno dá filmařky vytěžit silný příběh, tady je to navíc podloženo dobrou předlohou Josefa Formánka. K silnému příběhu, nebo spíš ke směsi silných příběhů všech léčených, se naštěstí dostavili i dobří herci, kteří to všichni parádně zvládli. No, nebudu vychvalovat jednotlivé složky filmu, možná stačí je napsat, že mě nenapadá, co bych vytýkal. Ano, něco by se jistě našlo, ale při sledování jsem se tak ponořil do atmosféry a příběhu, že jsem jednotlivé nesrovnalosti nevnímal. Proto Úsměvy smutných mužů všem rád doporučím, i když to místy nebyl pěkný pohled. No a dát si za cíl uběhnout maraton doporučuji také a ani před tím nemusíte chlastat první ligu. :-) ()
Formálně na hrubo mletý, obsahově atraktivní, pocitově hořký a autorsky inteligentní film! Nejlepší Svátkův film, absolutně jinde, než jeho předchozí víceméně zkušební počiny. Vynikající herecké výkony Duška, Švehlíka, Malého, Gulyáše i Nováka. Šoposká v malé roli zahrála také velmi dobře. Oceňuji také scénku s rodiči a zoufalou maminku Medveckou, která přichází na pomoc s lahví - velmi silné a tvrdé! ()
Od filmu jsme hodně očekával a tak jsem se odhodlal jít na něj do kina. Na české filmy dobrovolně nechodím, jediná vyjímka byla Teorie tygra, kterou mám moc rád, a v letňáku Učitelka, která se taky povedla. Film naštěstí splnil má očekávání a já si ho patřičně užil. Herecky výborné, stejně tak režie i scénář. Atmosféra je výborná a člověk je vtažen do filmu. Silný příběh, který mě dostal. Film, který stojí za to vidět. ()
Tuzemská tragikomedie evropských parametrů, kterou bych z fleku zabalil a poslal americké akademii. Nevím jestli to je jen Formánkovou předlohou, nebo jestli Dan Svátek tak vyzrál...ale fakt se mu to tady sešlo. Btw další na tělo role pro Jardu Duška. ()
Při tomhle kousku jsem vrátil do lednice rozpitého lahváče a nalil si raději čaj. Není víc co dodávat. Ovládl mě strach....:-))) ()
Příběhově sice zajímavý, ale na druhou stranu zároveň i trochu prázdný. Spíš než jeden velkej příběh je tohle taková směsice několika menších epizod, příběhů, situací. Ale jinak herecky nadprůměrný, režijně nerušivý. Jo, tohle na 90minutovej film funguje, proč ne. 👌 A teda otevřít si k tomu filmu doma pivo nebyl dobrej nápad, nějak jsem na to vůbec neměl chuť. 😱😅 ()
Dobré herecké obsazení, slabší hudba. Ač Zlíňák, jsem v davu ve scéně natáčené v Praze. ()
Chvíli jsem si na začátku promítání myslela, že před filmem pouští i jeho trailer. Ale ok, nakonec proč ne, proč to trochu neprostříhat, s daným tématem to může korespondovat jakožto s alkoholovými okénky. Hodně lidí tady v komentářích volá po "nosnějším" příběhu. Inu, ony ty tři měsíce v léčebně mohou být příběh sám o sobě, se střípky příběhů ostatních spolupacientů a těžkým leitmotivem - co sám se sebou. Docela mě bavily různé vedlejší postavy, herecky dobře zvládnuté. A ta velká řada naturalistických scén... no jo, drogy jsou nebezpečné, někdy to končí v sanitce, někdy delírkem, někdy ještě hůř... ()
Reklama