Réžia:
Coralie FargeatScenár:
Coralie FargeatKamera:
Robrecht HeyvaertHudba:
RobObsahy(1)
Bohatí a milujúci oteckovia rodín sa tak ako každý rok stretnú uprostred púšte, aby posilnili svoje mužstvo a vybili stres poriadnym lovom. Tentoraz si ale jeden z nich privezie milenku, neuveriteľne sexi Jen (Matilda Lutzová), o ktorú sa veľmi rýchlo začnú zaujímať aj ostatní. Udalosti sa rýchlo vymknú spod kontroly a chlapi nechajú vysilené, dobité a umierajúce dievča uprostred púšte. Nepokon sa jej však podarí zozbierať posledné sily a vyrazí za pomstou. Chlapský výlet sa zmení na nemilosrdný lov, kde sa však frajerskí lovci sami stanú lovnou zverou. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (281)
Zábavný francúzsky exploitation úlet z kalifornskej púšte. Formálne atraktívny, splatterovsky brutálny a hlavne s labužníckym soundtrackom ako z talianskych hororových video-nasties. Forma je v ňom ale uprednostnená až príliš. Scenár mohol pracovať nápaditejšie s prostredím a nemusel strácať čas s pre príbeh zbytočnými a hlavne nezmyselnými scénami (podpálenie stromu, neurotické stavy jednoho z násilníkov atď.). [Sitges FF] ()
Být osmnáctiletá zlatokopecká kurvička nemusí být vždy jednoduché. On se totiž ten ženatý čtyřicetiletý francouzský slizák může jako mávnutím kouzelné šprcky snadno změnit z metrosexuálního sponzorského loudila v odpudivé agresivní hovado a než se nadějete, jsou ve vás naboření i jeho odporní, tlustí a zpocení pedofilní kámoši s vyhnitými chrupy. A to je pak nejvyšší čas oprášit všechny ty maturitní kurzy invazivní sebechirurgie, pohrdaje sepsemi v pohodě rozchodit v hostliní Nevadské poušti perforaci tlustého střeva, ne-li jater, a s neochvějným vědomím, že když pixlou mexického projímadla kauterizuju přední díru, z té zadní už to v žádném případě neteče, dát to šukání těm lačným pedofilům hezky krvavě sežrat. A je z toho brutálně jednoduchá, avšak slušně odsejpající komediální pičovinka se spoustou kečupu a otevřených ran, nad kterou zjevně mohutně přeleštila zdejší kohorta seriózně sadistických paniců (čti hororových expertů), co by kvůli praktické neznalosti děr a počínajícím deviacím ze všeho nejraději té kulantní italské prdelce opíchali krvavou incizi v dutině břišní. Ovšem na tu žabožroutskou MILFku, co tohle uplácala, bych rozhodně narazit nechtěl. To by se jeden lehce nemusel probudit vedle rozparáděné barakundy, ukájející se kaktusem nad tím, že máte tělo v posteli a hlavu ve dřezu. ()
Jsem netušil, že jdu na prequel Nesmrtelné tety. Ale jinak jo, sranda byla. ()
Zajímalo by mně kdy Coralie Fargeat naposledy navštívila psychiatra ? Kdyby tenhle film nezmínil Donald Trump jako to nejlepší z francouzského umění asi by se mu nikdy tolik pozornosti nedostalo...Trumpovi i filmu. ()
Za mě teda super. Krásná dívka ukazuje vnady a zabíjí debily v nečekaně zručně natočeném aranžmá. Třeba ta finální hra na schovku v baráku byla fakt nervydrásající. A celkově mi to v rámci žánru přišlo naprosto v pořádku. Jasně, holka má fakt tuhej kořínek, ale když se probudí a má to logo od piva vypálený do kůže, tak to je prostě badass moment jako svině. A hudba je mega. ()
Chovala se jako kurva, tak co čekala? Scéna vytahování skla z chodidla byla nechutná :-) Na sobotní TV odpoledne to ušlo :-), ale na kinohit to nemá. ()
Francúzi definitívne ožili, po Ghostland ďalší parádny nárez. Množstvo krvi, prekrásna hlavná hrdinka, humor, takže splatterová komédia ako vyšitá. Pripomenula mi môj obľúbený "Savaged", akurát s vyšším rozpočtom. Znechutiť to síce nedokáže, ale cieľ režiséra bol podľa mňa v pobavení, a to vyšlo. Film vysielali na festivale vo Viedni, a všetci sa bavili, Rakúšania sa mnohokrát schuti zasmiali a pri záverečnej scéne dokonca celé kino tlieskalo. Nie ako niektorí zaostalí našinci, ktorí tomu dokážu dať odpad a ešte vám aj urobia odbornú analýzu, aká to bola sračka. Hanba! Scény ako vyberanie črepiny z nohy, samotetovacia schopnosť tej krásavice, či záverečná motanica po dome sú pre mňa kultové a tak skoro na ne nezabudnem. ()
Je fajn říct.. Francie je zpět! Revenge je po dlouhé době další příjemný přírůstek do Rape and Revenge subžánru, což je vůbec můj nejoblíbenější ( I Spit on Your Grave je však pořád nepřekonán). Film zaujme především vynikající kamerou a krásným vizuálem. všudy přítomnou poušťí, překrásnou Matildou Annou Ingrid Lutz, která v zařízlých kraťaskách pocákána krví s klackem v břiše a sniperkou v ruce pobíhá celý film, slušnými záporáky, nepříjemným gore, hodně netradiční retro disco muzikou a několik výrazných scén, které utkví v paměti ( Trhání střepu z chodidla je hodně intenzivní scéna, či vytetování orla skrz plech na břicho taktéž, zaujala i jízda motorkou či samotné finále, kde je klasicky barák celý pocákán krví, jak jsme zvyklí z Inside!). Mínusem je vlastně jen né příliš explicitní rape a málý bodycount. Intelektuálové a podivínové se sice nepřenesou přes nesmrtelnost hlavní hrdinky a téměř minimálním příběhem,ale všichni ostatní se skvěle zabaví touhle šťavnatě sexy jízdou z Francie.80% ()
Ako to napísať slušne... Najväčšiu pozornosť v tomto filme budí telo Talianky Matildy Anny Ingrid Lutz (Kruhy). Dobrou správou je, že hoci spočiatku pôsobí ako, nuž, ako to povedať slušne... no proste viete asi, čo myslím, tak proste dobrou správou je, že v priebehu filmu k nej získate isté sympatie a ku koncu dokonca také, že dosť veľké. Vyprahnutá výprava miesta, kde nikto nie je, tiež nie je od veci. Od tej nie je ani trojica zmrdov, ktorí si zaslúžia len to najhoršie a aj to dostanú. Potešia i nekompromisné krvavé momentky; nie som úchyl, ktorý si také veci užíva, ale proste do tohto typu filmu treba ísť naplno a nevystrihnúť najkrvavejšie pasáže. Tak tu sa naozaj nič nevystrihovalo, hoci musím uznať, že občas sa možno mohlo, lebo na niektorých miestach je krvi naozaj už príliš. ()
Dlouho nepamatuji snímek, který by obdobným způsobem urážel inteligenci publika. Zástupce subžánru rape and revenge nás jen zřídkakdy ohromí sofistikovaným scénářem, a tak bych se spokojil i s jednoduchým, byť smysluplným příběhem o pomstě, jenž by vynikal autenticky působící brutalitou a vysokou mírou napětí. Jak tomu bylo například u znamenitého I Spit on Your Grave z roku 2010. Coralie Fargeat bohužel vykonala pomstu leda tak na divácích, jelikož její debutový snímek obsahuje tolik logických chyb, že by na jejich kompletní soupis nestačil ani poznámkový blok. Hlavní hrdinka unikne před jistou smrtí s elegancí MacGyvera, zanechává za sebou kilometrové krvavé stopy, peyotl využívá jako lokální anestetikum pro oblast břicha, nahřátou plechovkou od piva dokáže zacelit hlubokou ránu, atd. Příběh bez hlavy a paty. Coralie Fargeat zde navíc všechny postavy redukuje na uhozené karikatury. Snímek je špatně sestříhaný, kdy můžeme pozorovat nahodilé střídání dne a noci. Kamera se soustředí na nepodstatné detaily. Zkrátka ohromné fiasko. Jakožto zdejší hororový expert začínajícím tvůrcům fandím, ale Coralii bych pro její vlastní dobro doporučil hledat obživu v rámci jiné profese. Odpad. ()
Audiovizuálně nabouchané, sympaticky krvavé a se sexy hrdinkou, ale přece jen moc dějově řídké a přímočaré. ()
Sotva zletilá dívka odolná praktikám Vlada Naražeče vs. trio brzy krvavých frantíků.. Když jsem viděl, že jejími jedinými zájmy jsou sladit nehty s barvou iPodu a ve vhodnou chvíli pokleknout před druhým mozkem mecenáše, nevěřil jsem v nějaký významnější přerod, ale od kauterizace sofistikovanější, než je ta mečem Dartha Vadera, jsem prozřel. Přistoupil jsem na pravidla hry Coralie a jejího světa za tajemnými dveřmi nadsázky a exploatace a užíval si přitažlivost formy, perfektní hudební podkres, guilty pleasure potenciál i práci s detaily vyprahlé krajiny ala Stoneovo U-Turn. Divím se jen dvěma věcem. Proč u poslední scény před příletem vrtulníku nehrála Silvestriho Goodbye z Predátora a proč ten atraktivní flusanec na místo jejich posledního odpočinku neprodukoval Harvey „Dáš mi, dám ti roli“ Weinstein? U soudu by to mohli brát jako polehčující okolnost.. ()
Juuu, to ale bolo cool. ()
Francúzi drsné thrillery vedia, ale Pomsta sa možno až moc snaží pripomínať americké podobné filmy, čo nie je úplne na škodu, ale predsa len ten ich pôvodný štýl mi sedel viac. Zápletka je úplne štandardná, aj keď tentoraz mi prišla aj trochu realistickejšia, mladá žena je znásilnená milencovým priateľom a keďže ohrozuje aj jeho povesť, rozhodne sa jej radšej zbaviť, čo sa ale nepodarí. Takto to aspoň nepôsobí tak neosobne, ako vo väčšine podobných filmoch. Ale dejovo to už priamočiarejšie ani byť nemohlo, celý film je vlastne lov na púšti, kde ale nie je jasné, kto je vlastne lovec a kto korisť, neustále je vo výhode iná strana, no inak tu nemá absolútne čo prekvapovať, film si ide celý čas svojou jasne vytýčenou cestou bez akejkoľvek odbočky. Aj takto sa mi na to pozeralo dobre, ale predsa len o výraznejšej spokojnosti sa tu hovoriť nedá, na to by to muselo byť aspoň trochu nápaditejšie a prekvapivejšie. Aspoň že režisér sa to snažil neustále ozvláštňovať rôznymi maličkosťami, ktoré síce pre dej nemali žiadny význám, ale páčili sa mi, napríklad taký pohľad na mravca, okolo ktorého vyteká krv. A podobných drobností je tu plno, takže som sa vlastne po celý film najviac netešil na vývoj deja alebo násilné scény, ale práve na takéto drobnosti. Samotné prevedenie pomsty ale pôsobí trochu rozporuplne. Na jednu stranu je to poriadne krvavé, vlastne až moc, lebo postavy tu stratia teda riadne množstvo krvi a pritom stále takmer v pohode fungujú, ale mrzí ma, že drsné scény viac vynikajú v tej masochistickej, než sadistickej rovine. Na také ošetrovanie si zranenia v jaskyni alebo snaha vybrať črep z nohy sa len tak nezabudne, to pôsobilo dosť drsne, ale keď už niekto niekoho zabije alebo zraní, tak mi to zase až tak zaujímavé neprišlo. Ale celkovo sú všetky tie akčné scény výborne natočené a s realistickými efektami. Postavy nie sú zlé, ale mohli byť aj trochu lepšie. Celý film tvoria len štyri postavy, hlavná hrdinka je síce pekná, ale za to, čo sa jej stalo si mohla predsa len aj trochu sama a navyše som jej to moc neveril a muži zase mohli byť vybraní trochu slizkejšie, aby som im aj prial len to najhoršie, táto zostava mi prišla celkom sympatická. A tak ako som spomínal, najlepšie na celom filme je réžia, nielen, že vizuálna a technická stránka sú skvelé, ale ešte aj to plno drobných nápadov. Takže Pomsta nie je film, ktorý by som v rámci žánru dokázal doporučiť, ale som rád, že som si to pozrel, nenudil som sa a plno momentov tu vynikne. 65% ()
Mírně nadprůměrný film postavený na příběhu hlavní hrdinky, která prostě odmítá chcípnout. Slečna přežívá i ty nejneuvěřitelnější události a stále se vrácí motivována svojí pomstou. Ačkoli se na první pohled nejedná o nic vyjímečného, tak sledovat mstu překrásné Matildy byla pro diváka velice uspokojující záležitost a tak dávám poměrně silné 3 hvězdy. 75% PS: V tomto hororu se nachází jedna z nejnechutnějších scén, která u mne ještě stále nebyla v žádném jiném filmu překonaná. ()
Mladistvá verze Furiosy, v hyper-stylovém kabátku ala Drive. Nechybí spousta násilí, mraky krve, brutality a hypnotického soundtracku. Jestli Gosling nosil cool bundu ve znaku škořpióna, zde hlavní hrdinka pro změnu vyznává orlici na těle. Samozřejmě spousta scén nehýří zrovna realistickým podtónem, ale pro fandy splatterů, drsných ženských hrdinek a specifické formální stylizace to možná bude zábavná festivalová jednohubka. Docela odvaz, ale taky docela hovadina. ()
Velice rajcovní snímek, který hlavně v úvodu pekelně dráždí všechny možné erotogenní zóny na lidském těle a jakmile přestane s tímhle, napumpuje tělo adrenalinem. Revenge je přesně tak prostá žánrovka jako její název, ale já sakra říkám, že tyhle filmy mají na, jinak přeplněném, trhu své místo a osobně nyní hrozně lituji, že jsem na film nevyrazil do kina - tohle se musí podporovat. Ano, film sice hraje na první signální a sexy zadek misí se znepokojivými záběry ostatků lidských těl a jejich konzumace mrchožroury, ale...má to prostě tu sexy ženštinu, hodně akce, skvělé prosluněné lokace, dva pitomce se zbraněma a levného Aarona Eckharta (vlastně jsem si uvědomil je už dnes Aaron sám, ale patrně nehovoří francouzsky, což je nezbytný základ filmu), takže na vypnutí mozku u jednoho chladného zimního večera naprosto ideální. ()
"Důkladnější verze prvního komentáře." Pomsta je hotový "majstrštyk". Celou dobu nevíte, jestli je to vlastně celé tak špatné, nebo tak skvělé. Celá ta absurdita, která z toho sálá je totiž naprosto dokonalá. Člověk si pak není jistý tím, jestli je takovou šílenost možné natočit pouhou náhodou (jako je tomu třeba u The Room z roku 2003). Od této chvíle bude komentář obsahovat SPOILERy. Ostatně na začátku máte pocit, že se tvůrci vydali trochu jinou cestou. Snímek má artové prvky, znásilnění vypadá (vyznívá) reálně a útěk má logiku. Pak se ale dostáváme na novou úroveň. Jen (Matilda) je novodobý akční hrdina, kterého sice kulky ani stromy nemíjejí, ale jí je to naprosto jedno. U klasik s Arnoldem, nebo Stallonem to berete, protože se celou dobu tváří drsně a forma je jasná. Tady je však problém takový, že dříve zmíněná forma naprosto neúměrně kolísá nahoru a dolů. Třeba první smrt je parádní z hlediska brutality i vzhledem k chování postav (když pominete fakt, že Jen po svém zranění stále žije - což se od vás vyloženě očekává). U Stana se ale dostáváme k problému, že neuvěřitelně přehrává. Důkazem toho je třeba scéna se střepy. Místo toho, abyste se pomalu odvraceli ze znechucení nad zraněním a krutostí (což je třeba případ Osmi hrozných od Tarantina), můžete v klidu chroupat třeba popcorn. Máte totiž reálně pocit, že spíše než na výživný akčňák koukáte na sekvenci ze Sám doma, kterak si Mokrý banditi zoufají, že Kevin na zem vysypal hřebíky, nebo jim na hlavu spadla cihla. Všechno to utrpení se bohužel zvrhne úplně jiným směrem, než byste chtěli. Film je jinak plný všemožných nereálných kousků, ale budiž... U hodnocení se ale nerozhodnu, jestli bych měl dát 5, nebo odpad. Proto zvolím zlatou střední cestu a zatím dám 3 hvězdičky. Nakonec podotknu, že chápu skupinky, které se smály stejně tak, jako skupinky, kterým to připadalo nepřiměřené (smích těch ostatních). Revenge logicky vyvolává emoce na dvou rozdílných protipólech, a tak se dá dost dobře očekávat, že se o ní bude ještě dlouho mluvit. *** Po projekci Climaxu jdu na 2 hvězdy. Předpokládám totiž, že tady tvůrci nechtěnou komedii točit nechtěli. ()
„Ahoj lásko, máš toho hodně? Jen jsem tě chtěl slyšet,“ vykládá do telefonu manžílek, který si právě užil s mladou blondýnkou s „úžasnou prdelkou“. Jenže idylku v opuštěném luxusním sídle naruší dvojice jeho společníků, z nichž jeden je „moc malý“, ale v kalhotách má přesto těsno. Což způsobí fatální kolotoč, ze kterého blonďaté mládě vyjde dost krutě. Tedy prozatím. Francouzská debutantka Coralie Fargeat tomu totiž chtěla, aby se v lolitce s lízátkem v puse rozproudil jeden z kočičích životů, zázračným způsobem se dostane do bezpečí, i přes ztracené litry nevykrvácí, zacelí si osudnou ránu (větev přeci prošla skrz, jenže naše mstitelka si plechovkou s orlem pomohla jen z jedné strany (!)) a rozhodne se změnit pravidla hry. Sic má podle mužů-lovců jen dlouhé nohy a slepičí mozek, dokáže překvapit přímočarou honbou s jasným koncem. Krev tryská na všechny strany, tvůrci ujíždí na velkých detailech, je to celkem stylové, obrazově vymazlené, ovšem místy zbytečně natahované (15 minut pryč) a samozřejmě nerealistické. Muži jsou tu za lovce s moderní technikou, ženě musí stačit vlastní vůle, případně oheň nebo voda. Nevím, jak moc je to míněno jako reakce na aktuální tematiku sexuálních zločinů (MeToo), viz. zcela nahý muž v závěrečné naháněné s (už) silnou dívkou, každopádně to tam spolu vlastně docela slušně vymalovali. Do červena. ()
Budou SPOILERY (ačkoliv většina podstatného je prozrazena v traileru). Stylový a intenzivní ekofeministický rape-revenge flick, jehož protagonistka by mohla být mladší sestrou Furiosy z posledního Šíleného Maxe (spíš než nová Lara Croft, která není zdaleka tak cool). Coralie Fargeat své hrdince neupírá právo chovat se vyzývavě, ale zároveň rozhodně netvrdí, že by si za znásilnění mohla sama (jak naznačuje člověk, od kterého by čekala podporu a z něhož se vyklube nejkrutější svině). Na vině je pouze frustrace muže, který si potřebuje potvrdit svou dominanci. Jediný svědek zločinu, který se v podstatě odehraje v domácím prostředí, se tváří, že nic nevidí a neslyší. Podobně jsou následně vymazány veškeré důkazy o znásilnění, k němuž jakože nikdy nedošlo, což je pro přístup společnosti k sexuálním zločinům stále dost příznačné.___ Až krajní zkušenost každopádně iniciuje ženinu proměnu ze sexy objektu v subjekt. (Přičemž v závěru, zejména během mimořádně dlouhého jednozáběrového procházení domem, kdy se společně s dosud neohroženým mužským antagonistou bojíme toho, co by mohlo číhat za rohem, se objektem stává (zcela nahý) muž.) Po většinu filmu nicméně působí vystrašeně, občas propukne v pláč a první výstřel pušky ji odhodí metr dozadu. Ani poté, co se z ní stane mstitelka, zkrátka není nelidsky neomylnou a chladnokrevnou vražedkyní. Zároveň ale snese víc než běžný smrtelník a může díky tomu vykonat náležitě krvavou pomstu.___ Proměnlivá míra její zranitelnosti odpovídá potřebám vyprávění, nikoliv realitě. Rejpalové neuznávající ontologickou svébytnost fikčního světa můžou namítat, že kdyby šestadvacetiletá holka ztratila tolik krve, je dávno tuhá (o dalších jejích výkonech nemluvě), ale řešit realismus u záměrně nadsazené exploatace (nabízející mimo jiné libovou splatterovou poctu scéně s vytahováním střepů z nohy ze Smrtonosné pasti) mi přijde dost pomýlené. Podobně mimo jsou výhrady k předvídatelnému příběhu, v podstatě shrnutému jednoslovným názvem. Není důležité, k čemu dojde, to víme (a režisérka ví, že víme a s konvencemi a diváckým očekáváním si proto neustále pohrává), ale jak to bude vypadat.___ Pomsta je jedním z těch filmů, kde i záběr mrtvoly s vypíchnutýma očima plující po hladině vypadá „pěkně“ a chcete se jím chvíli kochat (což díky nadstandardní délce záběrů taky můžete). Subjektivní hlediska, velké detaily vedle velkých celků, viscerální efekt umocňující zesílené zvuky, ironické prostřihy z jedné akce na jinou... Vedle některých extrémních evropských a belgických hororů film výtvarně připomíná tvorbu Toma Forda nebo Nicolase Windinga Refna a navíc má perfektní soundtrack od člověka, který dělal neméně boží hudbu k remaku Maniaka. Je proto radost se na to jenom koukat a poslouchat.___ Pokud by vám to nestačilo, můžete přemýšlet nad biblickými symboly (nakousnuté jablko hříchu, hrdinčino znovuzrození začíná hořícím keřem, svou první oběť oslepí) a střetem techniky a přírody. Na jedné straně jsou muži se svými auty, vysílačkami a střelnými zbraněmi, kteří znásilňují ženy a loví zvířata (a topí pavouky ve vlastní moči). Okolní svět si podmaňují a ničí jej. Ženě oproti tomu postupně pomůže oheň, voda a „indiánská droga“ peyotl, pod jejímž vlivem si v jedné z nejdivočejších scén filmu, zahájené stylově Mozartem, na břicho vypálí orla z pivní plechovky (podobně divoký je následný dojezd, připomínající tu nejradikálnější filmovou avantgardu). Technika ji opakovaně zrazuje (na čtyřkolce jí dojde benzín, první puška není nabitá, druhá ji odhodí). Krajinu si nepodmaňuje, splývá s ní a čerpá z ní sílu, o kterou byla muži připravena. ___Když k ní nebudete apriori přistupovat jako k blbému béčku, zjistíte, že Pomsta je poměrně chytrý film od režisérky poučené (zejména) evropskou exploatační tvorbou, která se nebojí tnout do živého. Jsem hodně zvědav, co natočí příště. Zejména hororovým fanouškům vřele doporučuji. Diváci, kteří mají během podobných filmů nutkavou potřebu dávat i během vážně míněných scén hlasitým smíchem najevo svou domnělou intelektuální převahu, nechť raději zůstanou doma. 80% () (menej) (viac)