Réžia:
Radim ŠpačekKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Jakub KudláčHrajú:
Filip Březina, Patrycja Volny, Zdeněk Piškula, Ondřej Malý, Alena Mihulová, Jan Hartl, Stanislav Majer, Jiří Roskot, Jan Mansfeld, Jiří Vojta, Martin Klapil (viac)Obsahy(1)
Príbeh o veľkej láske a basketbale v tieni politiky. Je inšpirovaný skutočnými udalosťami. Dej filmu sa začína v roku začína v roku 1938. Hlavný hrdina filmu Franta je nadaný basketbalista, viac športuje, škola ho veľmi nebaví. Počas vojny gestapo zatkne trénera ich družstva a ten aj počas vyšetrovania zomrie. Franta preberá jeho úlohu. Po skončení vojny ide Franta ako člen reprezentačného družstva na Majstrovstvá Európy v basketbale do Švajčiarska. Naši basketbalisti aj majstrovstvá vyhrajú. Franta sa tu zamiluje do tanečnice Michelle. Tá je osudom prenasledovaná, utiekla z vlasti pred Stalinom i Hitlerom. Neskôr Michelle prichádza do Prahy , žije s Frantom u jeho rodičov. Ale po r. 1948 odchádza späť do Švajčiarska, tuší, že sloboda v Československu sa končí a ona v takých pomeroch žiť nechce. Franta s ňou odísť nechce, je vlastenec. Stretávajú sa až na olympiáde v Londýne v r. 1948. A je to aj ich posledné stretnutie. Franta, aj keď Michelle miluje, nevie opustiť vlasť. Pomery v športe sa menia, jeho funkcionármi sú komunisti, aj tu sa už plnia záväzky. Franta s takýmito pomermi nesúhlasí, skončí vo väzení. Družstvo ide na Majstrovstvá Európy bez neho... (RTVS)
(viac)Recenzie (208)
Lehce podražen se cítím být i já. Poválečné období, sportovní moment naší historie, hrdost, lámání vazů, romantická linie…..tohle pro mne měla být sázka na jistotu, ale… Podobná látka si zaslouží větší péči. Příběh nemá tah na koš, nedokáže strhnout ani vyvolat očekávané emoce, postavy a jejich dialogy také nepomáhají….celé to působí tak nějak televizně. Jestli mám něco vyzvednout, tak rozhodně autentickou výpravu…..o té žádná. Ale jinak takové celé napůl. Tohle téma je střela za tři body a jeho zpracování bohužel trojka s přešlapem. ()
Vcera jsem videl Vsechny dobre rodaky. No a ted tohle. O obou jsem si myslel, ze budu mile prekvapen. Bohuzel jen tady jsem vydrzel do konce. Jestli vsechno probehlo jako ve filmu, muselo to byt hrozne! Zpracovani luxusni, herci verohodni, hudba presne takova, jaka se hodila! ()
Film absolutně bez nápadu, intenzivní nuda včetně nudných a nesympatických herců. Sice vím o basketu jenom to, že se tam hraje s míčem, ale takhle by podle mě asi drama vypadat fakt nemělo. Nevím no, celkově mám velmi smíšené pocity, na jednu stranu docela v pohodě námět, ale tvůrci se s tím poprali fakt bídně. 4/10. ()
Bylo to takové nemastné neslané. Chlapci hrají basketbal, ale po palubovce pobíhají jak banda teploušů. Pořád jsem čekal, kdy příjde ten očekávaný podraz, a ono 5. minut před koncem řekne Malý (taková estébácká tlama), že nebude protestovat proti SSSR. No pak je všechny zavřeli, teda některé. - Konec. ()
No to byl otřes.Herci prkenní, skoky v čase jako kráva, samotná utkání koncentrovaná nuda.Absolutně nechápu, o čem to bylo a proč to bylo natočeno. ()
"Jak jsem řek, tak už to chodí..." Režijně a herecky nic moc, ale ten příběh jsem neznal a zaujal mne (spíše dopálil). "A soudruzi, závazky se plní!" ()
Vizuálně celkem fajn, příběh má ponteciál a byť zpracování není špatné, chybí tomu jedna zásadní věc a tou je atmosféra. Měl jsem pocit, že film kolem mě jen tak nějak proplul a najednou byl konec. I scéna, po finálovém zápase kdy se funkcionář Hrabal shrbí před SSSR vyšumí úplně do prázdna, otevřený závěr z věznice pak jak by smet. ()
Výborné sportovní drama, které je zcela srovnatelné s filmem Poslední závod. Film Zátopek je samozřejmě ještě o něco lepší. Osobně jsem za všechny tyto filmy rád a více takových! Moc se mi nelíbily scény opilých a kouřících československých basketbalistů. Nechce se mi věřit, že to bylo v reálu ve stejné míře. Spíše se zde projevil "starý filmový mor", kdy herci ve filmech musí kouřit. Holt tabáková lobby ve filmovém umění...Nepřekvapuje mě, že film zabodoval po stránce vizuální. Zatímco u nás film spíše propadl, v zahraničí uspěl, alespoň u porot a odborníků. Nebýt tohoto díla, ani bych nevěděl, že českoslovenští basketbalisté někdy vyhráli nějaké velké mistrovství. Z postav basketbalistů se mně nejvíce líbil upřímný Jelen a překvapivě také dělnický kádr, který byl dosazen do kádru na ME 1951 a ve finále byl nasazen jako "osobka" na sovětského basketbalistu, podle jména evidentně gruzínské národnosti či původu ("Na Kladně jsme říkali: Když ti nestačím, tak tě zmrzačím!"). Film je také poměrně dost patriotický, což kvituji (alespoň nějaký takový film). Vyloženě zápornou postavou je kromě příslušníků Státní bezpečnosti jen vedoucí mužstva ztvárněný Ondřejem Malým. V neposlední řadě se mně líbilo ztvárnění skutečnosti, jak skromně dřívější profesionální sport vypadal. Hráči jedou namačkaní v jednom kupé, v Ženevě chodí pěšky, aby neutráceli za tramvaj, ubytovaní jsou v bordelu...Podle vzpomínek Ivo Mráze tohle odpovídá historické skutečnosti (nevím, zda i v případě toho ubytování). ()
Tušil jsem, že film nebude ve zlatých číslech a počet návštěvníků kina mě utvrdil v tom, že lidi v dnešní době nemají rádi témata z té doby. Zavírají před ní oči a to by v kině nic neviděli. Na filmu je vidět velký rozpočet a způsob natočení tak trochu převyšuje český standard. Protože nejsem fanatický sportovec ani fanda, tak nesdílím zklamání z toho, že se basketbal ve filmu nehrál o hodinu déle. Je to jeden z mnoha (?) filmů ukazujících naši minulost a myslím, že je hodně působivý. Akorát jsem nepochopil v závěrečných titulcích českou hymnu v techno provedení. Komu byl tento „vzkaz“ určený? Nebo je to vize naší budoucnosti, že kráčíme do pr .… ? P.S.: Váhal jsem mezi 4 nebo 5 hvězdiček. Těch 5 posunulo film do červených čísel, které si zaslouží, tak to někdo nepodělejte. ()
Film o přátelství, hrdinství, zbabělosti, špíně doby, o lásce a především z lásky natočený... Děkuji ()
Jediná pozitivní věc na celém filmu byla výprava. Kulisy, kostýmy a rekvizity, paráda. Což bohužel nestačí. Popis čtyřicátých a padesátých let nezajímavý, scénář velmi plytký a zjevně nejslabší článek filmu, co mě ale naštvalo ze všeho nejvíc, tak název hodný bulváru. Z něj bych očekával nějakou zákeřnou konspiraci a ne jeden sporný přešlap. Kdo někdy viděl alespoň jeden basketbalový zápas, tak ví, že takových sporných momentů je během něj hned několik a podraz bych tomu rozhodně neříkal. ()
Je veliká škoda, že na konci filmu místo rozšafné hudby nepokračovala slovenská hymna a do ní nebyly vloženy dobové fotky aktérů a ve zkratce napsáno co se s nimi stalo. Škoda. U Tomana to bylo skvěle na konci zpracováno. ()
Tak to jsem čekal přeci jen více od tohoto filmu. Ukázka na Zlatý podraz mě docela zaujala, zvláště když snímek má pojednávat o československých mistrech Evropy v basketbalu v roce 1946, potažmo tehdejší těžké době od nějakých 40. až po 50. léta minulého století. Jenže film se jednoduše příliš nevěnuje ani jednomu. Ani samotné košíkované ani našim reprezentantům, kteří vybojují zlatou medaili. Jednak se s postavami ještě ani málem neseznámíme a už jsme s nimi na mistrovství a jednak hned poté sledujeme jejich první zápas proti domácímu Švýcarsku a vzápětí už i finále, ve kterém porážíme silnou Itálii. Vůbec nemáme šanci se s nimi nějak sžít, proto o nějakých emocích nemůže být řeč a celé to tak vychází vniveč. A nějaká historická linie, na tom není o moc líp. Ano, snímek začíná někdy během války, jenže nestačíme se ani rozkoukat a je po válce. Po dalších několika záběrech jsme už zase po únorovém převratu. Všechno, co vidíme je strašně útržkovité, nesouvislé. A to se týká rovněž oné romantického linky mezi hlavním hrdinou a dívkou Michelle, která je také dost zkratkovitá. Na druhou stranu filmařsky je snímek zvládnut povedeně a dobře se na něj dívá, ale je to prostě málo. Alespoň, že poslední asi půlhodinka, kdy se konečně něco dramatického a srozumitelného děje, spravuje celkový dojem z filmu. Ačkoli ta závěrečná titulková hudba to znovu sráží dolů. ()
Silný příběh, který kdyby dostal do rukou schopný režisér, dostanete další českou perlu. Bohužel Radím Špaček dobrým režisérem není, takže 100 minut sleduju divný rádoby drama, který mi nic neříkalo a už vůbec mě nestrhlo. Těžko jsem se mezi postavami orientoval, scény mi přišli, že občas na sebe logicky nenavazovali. Prostě celý to byl jeden velký zmatek. J to škoda, protože osobně jsem tento příběh neznal a rád bych se na něj podíval prostřednictvím filmu, který by mi to dokázal odvyprávět. Tenhle to není. ()
Milostná linka zbytečná, místy je to kýč jak bič a za závěrečnou zremixovanou hymnu bych autorům nakopal zadky... Přesto na mne film působí a působí sakra silně, především jeho závěr... Abych to rozepsal, po pár dnech přemýšlení. Vlastně mi vůbec nevadí všechny jinak oprávněné výhrady k tomu, že postavy jsou bez výraznějšího vývoje, vypadají stejně v roce 38 jako v roce 48. Proč? Protože dobová atmosféra, protože mám rád filmy, které i jinak než přes politické špičky dokáží vyjádřit tíživost a nesnesitelnost komunistického režimu, který někteří (a kupodivu i mladí) lidé rádi opěvují a chtějí ho vrátit. Nevadí mi ani to, že klíčové události jako únorový převrat nebo druhá světová válka jsou tady naznačeny jen okrajově. Upřímně, jdu-li na film, zasazený do historických reálií, předpokládám jejich elementární znalost a především předpokládám, že v této republice snad i ten největší trotl ví, co udělal Kléma ve 48 (je to naivní, jak ukazují průzkumy, ale stejně). Líbila se mi jemná narážka na Benešovu úlohu v klíčových událostech, tedy o tom, že zklamal. A jak jsem už napsal výše, závěr mne prostě dostal, i když bylo celou dobu jasné, jak to skončí. Už jen proto, že naše hymna je strašně krásná a kdykoliv ji uslyším, tak nehledě na události, politiku či společenskou situaci se alespoň na chvíli budu prostě cítit hrdý. A málem bych zapomněl - Ondřej Malý je tak trochu nedoceněný génius. Už v Poutech (což je podle mýho nejlepší český film od dob Pelíšků) byl výborný a tady svou roli jen dotahuje k dokonalosti. Ono by bylo lehké ho odsoudit, ale poslední záběry si myslím ukazují, jak i v něm se to všechno pere. Nicméně herecky asi nepřekvapivě, vzhledem k věku většiny ostatních, ty ostatní převyšuje, a to si na tyto kritiky moc nepotrpím, neboť nejsem dostatečně edukován v tomto oboru. Zkrátka mi Zlatý podraz asi ve správnou chvíli zahrál na vlasteneckou a národní strunu, což mé hodnocení, přiznávám, malinko zvedlo. Celkově se mi ale i tak film, silný hodně ve sportovních scénách a neuvěřitelně slabý v těch milostných, moc líbil. ()
No, prosím, toto v kině prodělává! Dokonalá minulost našich basketbalistů, zkažená komunismem. Nejvíce lze vypíchnout hudbu, která byla obzvláště přesvědčivá a napovídala o dobré kvalitě filmu, stejně jako krásné záběry při zápasech. Kostýmy musely dát práci sehnat, přece jenom toho komparzu bylo hodně. Herecky je to velmi dobře obsazené, herci nejsou nějak extra známí, takže se mi nespojují s některými postavami. Děj napsal sám život, takže tam asi ubírat ani přidávat moc nelze, ale je zde skvěle ukázána moc komunismu po 2.sv. válce, která nám zkazila budoucnost basketbalových mistrů. Vlastně ani nemůžu uvěřit, že po těch blbostech, co čeští režiséři vymýšlejí, se někdo konečně probudil a vytvořil něco důstojného. Problém nastává v těch chvílích, kdy se otevírají kina, kde není bláznivá komedie, ale drama, tudíž to nevydělá a filmaře to odrazuje od točení kvalitních snímků. Dlouho bych hledal český film, který byl dobře natočený, jako Zlatý podraz! ()
nudný jak standa majer bez vousů ()
Jsem v šoku, že v roce 2018 může v Česku vzniknout tak špatný film. Čím začít?! Určitě scénářem. příběh jako takový je krásný. Není větší tutovka pro českého diváka, jako sportovní tématika z období totality a vrchol zápasu Československo-SSSR. Scénář skákal od jednoho k druhému, z období před válkou, na konec války a nejednou je rok 48. Dialogy vázly, naprosto nenapínavé, žádná gradace, což by se od takového příběhu očekávalo. Sice super, že do scénáře mluvili sportovní odborníci, ale pak to nemá ani hlavu, ani patu. Pak je na řadě režie. Ufff.... Když vezmu v potaz, že se režisér kvůli špatnému scénáři neměl úplně čeho chytit, tak to úplně, ale úplně špatně natočil! Zápasy jsou natočený ze dvou záběrů, opět chybí napětí a gradace, zase se vrátím k dialogům. Protože opravdu nechápu, když je napínavý rozhovor mezi hlavním hrdinou a chlápkem, co ho láká do USA, proč se pouze střídají dva záběry - přes rameno a vždy stejná velikost. Vždyť to není zpravodajský rozhovor do událostí!!! No a nakonec hudba! Ta tomu nasadila korunku. Jindy bych možná byla nadšená, protože hudba jako taková je pěkná. Ale krucinál, co dělá jazz a swing a v Československu v 40. letech???? To mě tak iritovalo, že vždycky když jsem slyšela novou tóninu jazzu, který miluju, jsem myslela, že vyskočím z okna! Navíc tam byla hudba ne vždy v pravý moment. Jakoby měl režisér pocit, že ticho je něco, co se do audiovizuálního díla nehodí. Navíc hudba propojovala i dvě různé scény. Naprostý nesmysl. A jako třešínka na dortu setkání hrdiny s jeho životní láskou. Řekne mu, že je z Polska a v klidu dál mluví francouzsky? Seriously? Čech potká ve Švýcarsku Polku a neprohodí slovo čechopolsky?? Za mě totálně katastrofické filmové dílo! PS: kamera krásná a herci super :-) Abych nebyla jen negativní. To je ta 1*. ()
Zlatý podraz mě neoslovil. Příběh je určitě zajímavý a je hrozné, co se stalo, ale natočen byl tak zvláštně, že mě nebavil. ()
Některý scény mě přímo iritovaly ("Tak, je poválce..."), ale v druhý polovině jich naštěstí výrazně ubylo a film dokázal místy i strhnout. Skvělá hudba (i když ta závěrečná hymna už na mě byla moc). Tři hvězdy za snahu - a za basket :o) ()
Reklama