Réžia:
Tacuši ÓmoriScenár:
Tacuši ÓmoriHudba:
Hiroko SebuHrajú:
Haru Kuroki, Kirin Kiki, Mikako Tabe, Maju Curuta, Šingo Curumi, Maju Harada, Čihiro Okamoto, Saša Ueda, Saja KawamuraObsahy(1)
Dvacetiletá Noriko (Haru Kuroki) a její sestřenice Michiko (Mikako Tabe) začínají docházet na lekce čajového obřadu k vyhlášené učitelce. Dívky jsou zprvu zmateny složitými pravidly, jimiž se čajový obřad řídí, nicméně Noriko po dvou letech studia postupně začne chápat a doceňovat jeho obrovskou hloubku. (Tyckin)
Videá (1)
Recenzie (3)
Tyckine, děkuju za upozornění na tento film a tvůj komentář! Kiki Kirin velmi obdivuji a tento film byl pro ni jako stvořený! Je neuvěřitelná škoda, že to byl její předposlední film (jediné, co utěší, je, že toho zahrála spoustu a viděl jsem jen nepatrný zlomek). ■ Na dvě mladé herečky se doopravdy dívat dalo (mám pocit, že Mikako Tabe ve tváři trochu přibrala a už zase vypadá dobře). ■ Trailer https://m.youtube.com/watch?v=YmqnjuQv9ds ()
Pomalá a něžná lyricko-poetická pocta přísně formalistickému obřadu, který se očividně může jevit lehce absurdní i samotným Japoncům. Hlavní pointou však zůstává, že tento svázaný řád a vytříbený rituál může být nakonec naplněn obsahem, nebo lépe řečeno, "duší". Osobně se odteď budu dívat na kapání a zurčení vody ještě úplně jinak než dříve. Je to častý japonský motiv - abyste dosáhli v něčem určité úrovně až dokonalosti, potřebujete svého senseie. Hlavní hrdinka v lehké womance se svou sestřenicí nedostává však pouze lekci z pití čaje, dostává též zajímavou lekci životní, lekci v dospívání. A ačkoli klasicky asijské zvýraznění cyklického opakování času připomínající Kim Ki-Duka má svůj hluboký význam, stejně musí člověk nutně dojít k poznání, že lidský život je ve skutečnosti lineární. Change my mind. ()
Čajový obřad, toť hlavní téma tohoto snímku jež zajisté není vhodný pro každého. Z počátku poměrně zábavný, později dramatický, převážně však velmi poklidný, melancholický a poetický snímek kde mnohé scény se vryjí hluboko pod kůži i do srdce, ostatně v sále často panovalo hrobové ticho, tak působivé a pěkně zpracované jsou některé části i úcta k obřadu jako takovému. Opomenout nemohu ani ty dvě půvabné dívky jež se danému umění učily a zároveň hledaly svou vlastní cestu životem, na ta děvčata se dívalo víc než dobře a zejména Kuroki Haru svou roli zvládla víc než solidně. Pravděpodobně téma tohoto filmu se postaralo o kompletní zaplnění promítacího dálu v JICC Praha 1 kde jsem snímek (s anglickými titulky) viděl, a to vážně není běžné - obvykle na promítání dorazí 5-10 lidí a ani Shinkaiův snímek Kotonoha no niwa sál kdysi nezaplnil víc než z půlky. ()
Galéria (19)
Zaujímavosti (1)
- K názvu filmu: „Every Day a Good Day“ je japonské zen-budhistické přísloví, zapsané v Blue Cliff Record z první poloviny 10. století a přeložit by se dalo jako: „Každý den je hodnotný.“ (Jirka_Šč)
Reklama