Réžia:
Umberto LenziKamera:
Federico ZanniHrajú:
Robert Kerman, Janet Agren, Paola Senatore, Ivan Rassimov, Me Me Lai, Mel Ferrer, Fiamma Maglione, Anthony La Penna, Franco Fantasia, Jake TeagueObsahy(1)
Po zavraždění skupiny lidí, kteří měli návaznost na náboženskou sektu Jonase, se policie dostane na stopu adresy dívky Sheily, díky kousku filmu, který se najde u vraha. Na filmu je její sestra Diana, která před časem zmizela, při účasti na zvláštním rituálu. Po zjištění uvedeného místa se Sheila vydává hledat svoji sestru do džungle Nové Guinee plné barbarských kmenů kanibalů. (Q FILM)
(viac)Videá (1)
Recenzie (59)
Těžce průměrný dobrodružný film s psychoušskou sektou a kanibaly, někde hluboko v marocké (či co) džungli. Ti kanibalové jsou zde, měl jsem takový pocit, spíš tak aby se neřeklo a název se nedal označit za úplně prachsprostou lež. Jo, dá se na to dívat, nenudil jsem se (to je asi důvod proč mi tam nesedí ty 2*), ale jinak vlastně nemám co vyzdvihnout. Snad jen hezkou hlavní herečku a sem tam i pár pěkných koziček. ()
Snímek „Sežrána zaživa“ nepřinese v rámci kanibalského filmu nic nového. Jako kdyby se kolem roku 1980 natočilo tolik kanibalských filmů jen proto, že si víc tvůrců řeklo jeden nápad a každý ho šel natočit s tím že se navzájem skoro trefili do toho, o čem to bude. Nudné, opakující se scény, nahota, která je příšerná – domorodkyně s umělými prsy je tragédie – a do toho gore, které funguje jen u zvířat, jež bohužel umírají doopravdy. ()
Méně hnusu, více nudy - Deodato nepřekonán. Eaten Alive je (s)prostou vykrádačkou kvalitnějších a slavnějších kolegů, namátkou hlavně Cannibal Holocaust (1980) a The Last Cannibal World (1977). Utahaný snímek se točí okolo stejné kaše, co ostatní kanibalské fláky: pár měšťáků v džungli, nějaké pojídání divoké zvěře, navíc jen tentokrát okořeněné podivnou sektou. Jo a taky tam v závěru byli lidožrouti, ale skoro jsem se jich nevšimnul. Všechno to odsekávání údů, řezání bradavek a vydloubávání očních důlků zabralo totiž kratičkou dobu. Žádná škoda i přes větší množství nahoty. ()
V roku 1972 Umberto Lenzi inšpiroval svojou drsnejšou dobrodružnou drámou IL PAESE DEL SESSO SELVAGGIO nasledujúci vývoj v oblasti kanibalských filmov. Jeho práca sa tak stala základnou kostrou, na ktorú tvorcovia ďalších a ďalších kanibalských filmov nabaľovali čoraz viac nechutností, vyvrhnutých vnútorností a všeobecne krvavého teroru. Na prelome 70´s a 80´s, v dobe najväčšieho rozkvetu a dalo by sa povedať aj vrcholu žánru, prichádza Lenzi na scénu opäť, aby nadviazal nielen na svoje Il paese del sesso selvaggio, ale aby reagoval aj na úspech kontroverzných, doposiaľ úspešných kanibalských filmov vlastnou verziou ...........aj keď nie tak úplne. Mangiati vivi!, známy hlavne pod anglickým názvom “Eaten Alive!“, je akýmsi BEST OF z doposiaľ známych kanibalských klasík. Zo svojho Il paese del sesso selvaggio (1972) si zobral okrem ústrednej dvojice Ivan Rassimov/Me Me Lai aj pár krátkych scén (zabitie krokodíla a kanibalskú hostinu), ktoré sa rozhodol použiť opäť. Keďže Lenzi prichádza na scénu v čase, kedy žal úspechy na poli kanibalského žánru Ruggero Deodato, zákonite reagoval aj na neho. Z Deodatovho dobrodružného “survive“ hororu Ultimo mondo cannibale (1977) si zobral a použil taktiež jednu krátku scénku, z Cannibal Holocaustu (1980) to bola zase ústredná postava - Robert Kerman. No a aby toho nebolo málo, okrem jemného odkazu na GOLDFINGERa (1964), Lenzi recykluje aj dobrodružný horor Sergia Martina - La Montagna del dio cannibale (1978), z ktorého ako inak využíva niekoľko záberov. Ako je zrejmé, Lenzi tmelom nešetril :) Aj napriek tomu celok úhľadne drží pohromade, nenudí a čo to ukáže. Typický, trocha nesúrodý kanibalský film, neustále preskakujúci z jednej roviny na inú, nezaujal ale až tak, ako by mohol. Záverom, aby som toho Lenziho ešte trocha “zaklincoval“ ako vykrádača, spomeniem jeho nasledujúci kanibalský (a kto vie prečo známejší) počin – CANNIBAL FEROX (1981). Ten si práve od Mangiati vivi! požičiava značnú časť hudobných motívov, doprevádzaných ruchovú, ale aj zvukovú stránku filmu. Že to nie je jediná inšpirácia Cannibal feroxu, asi nemusím spomínať :) Komentár by som ukončil predsa len ešte jedným postrehom a to, že existujú dva filmy s označením “Eaten Alive!“, a to tento Lenziho (anglický distribučný názov) a Hooperov z roku 1977. Obidva nemajú nič spoločné, až na Mela Ferrera. V Lenziho Mangiati vivi! sa zhostil vedľajšej, minimálne významnej postavy ako profesor Carter, u Hoopera stvárnil zničeného otca Harveyho Wooda, pátrajúceho po svojej stratenej dcére. ()
Stejně otřesně amatérský kanibalácký šrot jako KANIBALOVÉ 2 (rovněž od Lenziho), ze kterého zde najdete nešikovně namontovaných několik záběrů, ale mnohem zábavnější. Postavami jsou opět atraktivní blondýna a drsný sympatický průvodce, je tu víc sexu a nechybí žádné myslitelné klišé kanibalských filmů (záchranná výprava do džungle, zabíjení zvířat a jejich vzájemné požírání, znásilňování, kastrace aj.). Osvěžujícím prvkem je motiv náboženské sekty v džungli, inspirovaný skutečnými událostmi. Pěkný domorodky, masívní finále a nesmrtelná, krajně nasraně ponesená hláška "TADY NEBYLI ŽÁDNÍ BĚLOŠI, JEN DVA NOROVÉ A TI TU ŠLOHLI PYTEL DIAMANTů." ()
Galéria (9)
Fotka © Q FILM
![Sežrána zaživa - Covery](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/057/167057885_73dc3d.jpg)
Zaujímavosti (2)
- Ve filmu se objevují totožné scény jako v předchozím Lenziho snímku Vymítač kanibalů (1972). Jedná se o tyto scény: přepadení ženy kanibaly, zápas fretky s hadem, porcování krokodýla, vymačkávání jedových váčků z živé kobry. Scéna přepadení ženy kanibaly měla v každém snímku jiné vyústění. (masekjc)
Reklama