Réžia:
Tecuja NakašimaHrajú:
Džun'iči Okada, Nana Komacu, Haru Kuroki, Satoši Cumabuki, Takako Macu, Miho Ninagawa, Jú Takahaši, Taiga Nakano, Munetaka Aoki, Masaru Jahagi, Ami (viac)Obsahy(1)
Hideki (Satoši Cumabuki) si vzal Kanu (Haru Kuroki), měli spolu dítě a byli šťastní až do smrti. Nebo snad ne? Jejich rodina je ohrožována tajemným To, a tak se Hideki rozhodne vyhledat pomoc. Nejprve ji hledá u starého kamaráda ze střední Cudy, který je v současnosti docentem folkloristiky, ten mu zase zprostředkuje setkání s novinářem na volné noze Nozakim (Džun'iči Okada). Ten má totiž známou Makoto (Nana Komacu), jež by mohla podat pomocnou ruku. Dokáže Makoto zachránit Hidekiho rodinu, než se stane obětí Toho? (Zíza)
(viac)Videá (6)
Recenzie (5)
Větší měrou mi to spíš přišlo jako kritika společnosti než jako horor. Jistě, má to svého bubáka, má to své smrti, napětí a strach, úžasné obrazy, skvělou kameru, ale pod tím vším mi přijde, že buší silná kritika společnosti ve směru skutečná výchova dítě vs. podívejte, jak nám tak výchova jde/jak se má naše rodina skvěle. Působilo to na mě, že autor v podstatě říká a doslova ukazuje, že všech pózerů a vnitřně zkažených či prázdných lidí se je třeba zbavit. I když samozřejmě skrze postavy tvrdí, že to pózer nemusí myslet vážně, že se nedokáže „naplnit“. Je to prostě film, co má několik vrstev a ještě je rozdělený na tři části. Chce toho tolik říct, že i přes poměrně dlouhou stopáž na to nemá pořádně prostor. Je to Nakašima, ve kterém se od Kokuhaku nahromadilo spoustu myšlenek, které chtěl ventilovat. Ventiloval je ale poměrně působivě. Jak už jsem psala, kamera je skvělá a posouvá obyčejný horor někam dál, především pak závěrečné vymítání je velmi působivé a líbí se mi, jak jsou tam smíchané šintoistické i buddhistické obřady spolu s korejským šamanismem. Prostě tenhle film se dá zkoumat z několika pohledů a je rozhodně zajímavý. Funguje i jako horor, i jako společenská kritika, i jako obrazově sugestivní snímek. Je mi ovšem jasné, že ne každý to takhle dohromady zkousne. Titulky. ()
Překvapivě komplexní drama-horor (o novomanželích, jimž se má narodit dítě), který interpretuje strašící démony jako traumata z dětství a z výchovy rodičů a jako něco, co si vymýšlíme, abychom měli na co svádět vlastní chyby. Kromě toho ale obsahuje i reálného démona, který trhá lidi na kusy a dělá z nich krvavé fontány. V rozvětveném příběhu, jehož hlavní hrdinové postupně umírají a otěže po nich přebírají hrdinové vedlejší, se často skáče v čase a mezi několika dějovými rovinami (plus snové pasáže, halucinace a vize ze světa mrtvých), přičemž je kladen důraz na charaktery postav a psychologické důvody jejich činů. Vrcholem je závěr s fantastickou scénou vymítání, jíž se účastní tucet vymítačů, tucet mnichů a půltucet tanečnic, velkou překážkou je nicméně překombinovanost, příliš velké množství postav a motivů a roztěkaný styl vyprávění, který vás nenechá zobrazovaný obsah dostatečně vstřebat. ()
"It Comes" nakoniec celkom dobre funguje. Osobne by som povedal, že film je hlavne skôr hororová dráma, než horor ako taký. Áno, sú tu celkom slušné zábery, niekoľko scénok s veľkou dávkou krvi a pár záberov, ktoré nás skúšajú trošku vydesiť, no reálne je to skôr veľmi temná a silná rodinná dráma, kde sa na mladých manželov s dcérou zameria neznáme zlo. Nejaká entita, ktorá ich začne prenasledovať a ich dcéru si chce odniesť. V prvom rade musím pochváliť, že som absolútne nevedel kam celý film pôjde. Viac-menej to pôsobilo ako keby bol film rozdelený na 3 časti. V prvej sa venujeme Hidekimu a jeho boju proti neznámemu zlu, v druhej časti budeme vidieť viac zo života Kany a v závere sa odohrá obrovský exorcismus, o ktorý sa postará Kotoko. Myslím si, že dokopy to celkom dobre ladí a film je celkom prehľadný. Minimálne je o dosť jednoduchšie a prehľadnejšie natočený, než Nakašimov posledný film "The World Of Kanako". Plus je zaujímavé vidieť, že sa tu opäť objaví aj Nana Komacu v trošku inej role. Myslím si, že ľudia, ktorí ju poznajú by ju v tejto podobe asi moc nehľadali. Postavy sú podľa mňa dosť zaujímavé a pôsobia veľmi skutočne. Najlepšie je to vidieť podľa mňa keď vidíme ako sa Kana snaží žiť so svojou dcérou ďalej po tom, čo sa stalo jej manželovi. A rovnako je tu vidieť aj veľmi temné a silné momentky v rámci ľudského správania a myslenia. Myslím si, že reálne sami nevieme koľko temnoty dokážeme v sebe ukrývať a potláčať. A práve v tej časti je to najlepšie vidno. Film má podľa mňa len 2 závažnejšie problémy. V prvom rade poviem, že keď sa do toho dostávajú praktické efekty, film vyzerá dobre. No počítačové efekty v záverečnej časti sú fakt zlé. Keby to pôsobilo skutočnejšie dokázal by som to prijať, ale takto to rušilo celú atmosféru. Druhým problémom pre mňa je fakt, že postavy Kotoko a Makoto by som chcel poznať trošku lepšie. Makoto je podľa mňa celkom zaujímavá, no asi by som chcel viac vedieť o nej a jej vzťahu so sestrou. Myslím si, že filmu by to pomohlo. Inak sa nemám moc na čo sťažovať. Uznávam, že možno film mohol mať aj o niečo silnejšiu atmosféru a niektoré scénky mohli byť efektnejšie, no ako celok si myslím, že film funguje. Ak chcete mať hororovú drámu z Japonska, myslím si, že toto bude pre vás. Hodnotenie: B ()
Filmmaniak snímek přesně postihl: překombinovanost, přemíra postav a motivů a roztěkaný styl vyprávění, který nás nenechá obsah dostatečně vstřebat. Ale je to pozoruhodné. ()
Nakašima pečlivě cizeluje svůj styl, ale zapomíná, že poslední krůček od slušného hororu ke skvělému bývá často pevné dodržování pravidel fikčního světa. S těmi tu hází, jak se mu zamane, ale výsledkem je stále s přehledem nejlepší j-horror posledních několika let, manifestující cyklus rodinných tragédií jako nehmotné a tajemné zlo, které je ale mnohdy až příliš abstraktní, aby vyvolalo jakýkoliv náznak děsu. Jinak skvělá výstavba příběhu a postav, elektrizující závěr a Nana Komacu. Nestěžuju si. 70% ()
Reklama