Réžia:
Ondřej HudečekHrajú:
Dominik Hašek, Jaromír Jágr, Petr Svoboda, Robert Záruba, Ivan Hlinka (a.z.), Slavomír Lener, Michael Žantovský, Roman Hamrlík, Martin Straka (a.z.) (viac)Obsahy(1)
Olympijský hokejový Turnaj století v Naganu 1998 trochu z odstupu a nadhledu v dokumentu Ondřeje Hudečka. (Česká televize)
Videá (1)
Recenzie (476)
Niežeby tvoril hokej nejakú zvláštnu oblasť osobného záujmu (podobne ako akýkoľvek šport), ale zdokumentovanie príbehu Dávida, ktorý porazil hneď niekoľkých Goliášov za sebou, strhne dynamikou strihu i šírkou záberu. Je to správne po americky skomprimované a namiešané ako medzinárodne prijateľný strhujúci dokument. Štyri hviezdičky nie sú za dokumentárnu analýzu, ale práve za spôsob spracovania. ()
Američané ho mají ve Fort Knoxu, Rusové ve státní bance, Kanaďané na poličkách s trofejemi a my? My ho máme v srdci.. Profesionalismus zahraniční produkce, zběsilé tempo těžící z funkčního poměru archív - mluvící hlavy 4:1 a emotivní dopad. Přidanou hodnotou pro mě byli zdrcený Lou, nadhled a návrh na epitaf od Marca Crawforda, křížovkář Brett Hull, vtipné a zároveň obdivné filozofování Erica Lindrose ohledně nájezdu na Haška („Myslím, že nevěděl, co udělám. A když to nevěděl on, jak jsem to měl vědět já?“) a především prostor pro Theorena Fleuryho, který s kusem pravdy a imagem Jeffa Goldbluma otvíral staré rány stejně neurvale, jako si kdysi počínal na ledě. Některé věci byly notoricky známé, ale právě proložení glosami Severoameričanů spjatých s hokejem mi přineslo hrdost a ujištění, že to všechno nebyl jen sen. Ať už za tím stála Hlinkova taktika dostat o jeden gól míň než soupeř, litvínovské jádro, gumová páteř Dominika, fax od staré paní, nebo to, že Růžička junior byl jako dítě ubrečená bábovka, troufám si tvrdit, že něco jako Nagano se už nikdy nebude opakovat. Ale víte co.. Hlavně se z toho neposrat.. ()
Silná vzpomínka na turnaj století, kde hráli nejlepší hráči tehdejší doby bratři P. a V Bure, Fjodorov, Bourque, MacInnis, Lindros, Yzerman, Gretzky, Shanahan, Chelios, Modano, Hull, LaFontaine a proti ním Dominik Hašek. (Jméno, Počet obdržených branek za zápas, Procento úspěšnosti zákroků) - 1. Hašek - 1,00 - 96,13, 2. Roy - 1,5 - 93,53, 3. Štalenkov - 1,6 - 93,10. ()
Jaká škoda, že to není delší! Pro moji generaci, která se začátkem roku 1998 nacházela někde na střední škole, "začínala brát rozum", a o pár let později pařila technologický klenot jménem NHL 2003 se všemi těmi osobnostmi hokeje, které tam tehdy byly, a jejíž někteří příslušníci třeba 17. 8. 2004 skupinově vystřízlivěli při návratu z družby v Německu, když na hranicích dostali do rukou noviny se zprávou o úmrtí Ivana Hlinky, jsou Nagano Tapes zjevením z nebes. Troufám si říct, že režisér zvládl na velmi omezeném prostoru (jak časovém, tak "ideovém", aby nevznikl nějaký problém s apolitičností olympijské filmotéky) maximálně vykreslit atmosféru doby, a přiblížit význam celého "turnaje století". Přesto můj úvodní povzdech je zcela na místě, protože z rozhovorů s hráči a trenéry je jasné, že z množství materiálu, který byl k dispozici, se velmi tvrdě vybíralo, co do výsledné stopáže přijde a co ne. Netroufám si tvrdit, jak to vnímají jiné věkové skupiny, ale pro mě vidět to celé v souvislostech, a ještě očima "druhé strany", byl neskutečný zážitek. O to mocnější, že se shodou náhod stalo, že jsem mohl Nagano Tapes poprvé vidět ve společnosti mého mladšího bratra, a to v televizi, sto kilometrů od domova, i když jsem je měl už asi měsíc stažené na disku;) Finále jsem tehdy sledoval pro změnu s tátou, bráchovi bylo osm, takže jsme ho nebudili:) A semifinále na mrňavé televizce v kanceláři zástupce ředitele našeho gymplu - samozřejmě s celou třídou:) Z toho je jasně vidět, jak velká věc byl turnaj tenkrát a jak velká věc je tento film dnes. Sestřihy zápasů s divákem úplně cloumají. Je fascinující vidět, jak se hrdinové tehdejších událostí - a tím myslím hlavně Kanaďany, z Rusů pokud si vzpomínám snad ani nikdo ve filmu nemluví - změnili. Obzvlášť u Erica "Starýho Prasete" Lindrose pobaví, jaký je z něj usedlý tatík. A u "ou Kéneda" chlapců obecně pobaví, jak se s tím ani po dvaceti letech nesrovnali, a obviňují pro ně údajně šokující herní systém turnaje z toho, že prostě nedokázali v řádné hrací době dát víc gólů než český tým, a pak postavili galaktický pomník Dominiku Haškovi a Robertu Reichlovi. Ale to už by stačilo. Nagano Tapes jsou geniální záležitost a zaslouží si plnou palbu. 100 %. ()
To jsem si zas jednou nádherně poplakala, radostí i dojetím a tak vůbec. Nostalgie je holt sviňa. A jména jako Ivan Hlinka, Jaromír Jágr, Dominik Hašek a všech našich zlatých kluků dění roku 1998 jsou nesmazatelně uložena v mém malém českém srdíčku. Výborný sportovní dokument, v němž tvůrci dokázali brilantně sestříhat české dějiny, rozhovory, hokejová utkání a komentáře k nim. Mohu jen říct - s úctou, poklona, děkuji. ()
Galéria (10)
Zaujímavosti (18)
- Producenti filmu hledali českého režiséra a Ondřeje Hudečka našli přes internet na základě úspěchu jeho filmu Furiant (2015) na festivalu Sundance. (JoranProvenzano)
- Dokument měl oficiální předprémiéru v Pchjongčchangu 22. 2. 2018. Na den přesně 20 let od finále hokejového turnaje v Naganu 1998. (R.A.D.E.K)
- Letadlo Tu154M (přepravil naše hokejisty z Nagana do Prahy), které získal Slovácký Aeroklub, poputuje z Prahy do leteckého muzea v Kunovicích, kde bude vystaveno. (Duoscop)
Reklama