Réžia:
Oldřich LipskýKamera:
Jiří MacákHudba:
Svatopluk HavelkaHrajú:
Jiří Sovák, Václav Lohniský, Iva Janžurová, Míla Myslíková, Josef Kemr, Ladislav Smoljak, Zdeněk Svěrák, František Kovářík, Josef Abrhám, Jiří Schmitzer (viac)Obsahy(1)
Nezabudnuteľná česká komédia, v ktorej majster v továrni na poľnohospodárske stroje Jiří Kroupa (Jiří Sovák) potrebuje doklad o vyššom vzdelaní. Nerád a nedobrovoľne musí preto navštevovať večernú priemyslovku. Dokonca sedí v tej istej lavici ako dopoludnia jeho syn. Skutočný otec a syn vystupujú teda v úlohách Kroupu staršieho i mladšieho. Obaja zažívajú neuveriteľné študentské zážitky, pričom študijné výsledky oboch sú vzájomne konfrontované... Vynikajúca komédia s výbornými hereckými výkonmi a nezabudnuteľnými dialógmi je zárukou príjemnej pohody. (TV Markíza)
(viac)Recenzie (988)
Česká klasika, kterou jsem dlouho dobu přehlížel, protože v telecích letech jsem to ještě nedokázal tak ocenit jako nyní. Nestárnoucí hlášky, které občas slíchávám i u nás v práci, takže je vidět, že tento film dokázal ovlivnit kde koho a může se vidět i několikrát za život. ()
Jeden z těch filmů, kde od titulků k titulkům samá kultovní hláška:-) ()
Krásné....české a klasické.. ()
Cestu do hlbín duše obstarožného školákov v roku 1976 realizoval Oldřich Lipský podľa neskutočného scenára Zdeňka Svěráka a Ladislava Smoljaka. Stará dobrá klasika, snáď najlepšia komédia sedemdesiatych rokov. Nezabudnuteľné hlášky, výborné herecké obsadenie. Je až na počudovanie, že do toho išiel aj František Kovářík, rolou starého profesora. Keď som pozeral na jeho vek, nezostáva, než mu vystrúhať poklonu. Ten film je večný! ()
Skvělá česká komedie, ale musím apelovat na programové ředitele českých televizí - "Prosím nehrajte to pořád dokola, protože ohrát se může úplně všechno !". ()
Když napíšu, že je to ta nejzábavnější a nejlépe obsazená česká komedie, tak už vlastně není třeba ni víc dodávat. Scénář od mistrů Svěráka se Smoljakem je geniální a dává hodně prostoru k vyniknutí skvělých herců v čele s Jiřím Sovákem a Josefem Kemrem, ten mě v tomhle filmu fakt hodně pobavil. Pět hvězd je naprosto zasloužených a bez debat. Kde jinde byste také našli film s takovým množstvím vžitých a legendárních hlášek, které nikdy neztratí nic ze své originality a rozesmějí nás po každém dalším shlédnutí? ()
Lehce slabší než Jáchym, nicméně opět nadupané takovým množstvím hlášek, že se dá říci, že třetina mluvených pasáží z filmu zlidověla :-). Kdo tohle může o svém filmu říct? * * * * * ()
Pro mě bezkonkurenčně nejlepší česká komedie vystavěná na originálním a nosném námětu. ()
Staročeská klasika mě nebere, asi i proto že nemám ráda Sováka. ()
„Hujer, metelesku blesku! Nepotěšil jste mne, ani já vás nepotěším. Hliník se vodstěhoval do Humpolce! Marečku, podejte mi pero!“ Jen výčet těch nejlepších hlášek z jedné z nejlepších komedií dua Zdeněk Svěrák a Ladislav Smoljak. Režisér Oldřich Lipský se už v roce 1976 mohl díky filmům jako Happy End, „Čtyři vraždy stačí, drahoušku“ nebo Jáchyme, hoď ho do stroje! řadit mezi nejschopnější filmové tvůrce československého filmu, kdy měl sice již na kontě ambicióznější projekty (a například Tajemství hradu v Karpatech měl ještě před sebou), inteligentní humor ovšem udělal své a mohla tak vzniknout legendární komedie, která se i téměř 50 let od premiéry nepřestává citovat. Spousty fantastických hlášek, ještě fantastičtějších herců, které tyto hlášky předali světu a konfrontace dvou generací a především vysokého ega s realitou. Napsat povedené hlášky je jedna věc, obsadit ideální herce, kteří budou mít velkou zásluhu na zkultovnění hlášek věc druhá. Lipský se tak mohl opřít o zásobu neskutečně talentovaných herců, které následně jen stačilo předvést jejich maximum. Fantastický Jiří Sovák v roli Kroupy a jeho ještě tehdy mladý syn Jiří Schmitzer v roli Kroupy ml. (Kroupa je vůl!), Josef Kemr jako krapet jednodušší skladník Plha, Václav Lohniský v roli legendárního Hujera, duo Šlajs a Tuček, kdy si třídní šašky zahráli sami Svěrák a Smoljak či Tomáš Holý ve své první filmové roli. Zapomínat by se ovšem nemělo ani na Hrbolka v podání Františka Kolaříka, Iva Janžurovou jako Týfovou či Petra Nárožného v roli pana Týfy. Vyjmenovávat tu jednotlivá jména castingu by zabralo ještě hodně dlouho, klíčové ovšem bylo, že každý herec ke své roli ideálně padl a těžko si typově představit casting v jiné podobě. Matikář Janda v podání Josefa Abrháma budiž jedním příkladem za všechny. Žáci večerní školy se zájem o dodatečnou maturitu stereotypně vyplňují role v průměrné třídě na střední škole, komedie z dílny Svěráka a Smoljaka nikdy neztratí své kouzlo díky lidovosti a čerpání ze skutečných příhod a zážitků do těch nejzábavnějších filmových zážitků. Byť se nejedná film o s typickými hrdiny filmů ze školního prostředí, spolu s Cestou do hlubin študákovy duše a Školou základem života se nejspíš paradoxně jedná o nejlepší český film ze školního prostředí, kterému se v budoucnu zvládl alespoň vyrovnat možná jenom Vrať se do hrobu! Milana Šteindlera. Rafinovanost „Marečku, podejte mi pero!“ by měla být být ideálně doceněná. „Marečku, podejte mi pero!“ diváka chytne už na samotném začátku, kdy začne znít veselá hudba Svatopluka Havelky (ústřední hudební motiv nemá chybu) a i když tato komedie zdánlivě nesvádí k žádné autorské invenci, přesto je snadné odpozorovat, že film vede ruka schopná a zkušená, s každým zhlédnutím se navíc musí ocenit velmi živá kamera, kdy alespoň po řemeslné stránce bývá „Marečku, podejte mi pero!“ neprávem podceňován. Nejzásadnější je ovšem fakt, že tohle rozhodně není film nějakého režimu, jehož živnost by trvala pouze do 17. 11. 1989. Očividná nesmrtelnost tohoto filmu v dnešní době je nejspíš jedním důkazem za všechny. Exprezident Václav Klaus označil „Marečku, podejte mi pero!“ za děsivě špatný film, protože dobu minulého režimu předvádí v příliš pozitivním duchu. Lupič propisek v tomto krapet primitivním pohledu nezklamal, kdy v tomto případě chybí nadhled a porozumění nad tím, že tato komediální klasika, byť natočená v roce 1976 a pod dozorem soudruhů, nezvládala vyvolávat úsměv od ucha k uchu jen v době socialismu, ale zvládá to i dodnes. Tahle je komedie je tak fenomenální, že si při ní vlastně člověk ani neuvědomí dobu jejího vzniku, jen se nechá pohlcovat fantastickými postavami sršící fantastickou hlášku za druhou a začne doufat, že Hliníkovi v Humpolci vede.... () (menej) (viac)
"Nepotešil jste mě, a ani já vas nepoteším... štyři! Výborné:) ()
Skvělá česká komedie, u který se fakt tuzemský divák může pořádně pobavit. Hůavně nad hereckými kreacemi Svěráka/Smoljaka. A také zde nesmí být opomenuta samozřejmě nejkultovnější česká filmová hlášká všech dob, podle níž se jmenuje samotný film. ()
"Marečku, podejte mi pero." No kdo by to neznal? 75% ()
Geniální humor je vlastně prostý, stačí umět fantastickým způsobem našroubovat "nemožné" na "možné" a použít lidový humor, který osloví všechny. A já - ačkoli za dob normalizace ještě nenarozen - trénuji u tohoto filmu abdominální partii vytrvalostním cvikem v mnoha sériích bez řádných přestávek... lepší jak klasická posilovna. Dále netřeba nic psát, klasica humoru českého to ani nepotřebuje. Kolik jen se tu zračí českých charakteristik a povah, z toho až jde mráz po zádech (Hujer) :-D Jeden z filmů, ve kterých neselhává ani jedno ozubené kolečko. A hláškovat nebudu, stejně každý Čech, Moravák i Slezan zná místní hlášky líp jak národní hymnu. A až budu učit své děti mluvit, tak místo "máma má maso" je naučím "metelescu...", však to znáte, ne? ()
Jiří Kroupa zasedá lehce znechucen do lavic večerní průmyslovky pouze z toho důvodu, aby šéfovské místo v prosklené řídící kukani nepřipadlo snaživému idiotovi Hujerovi. Kroupa má ze začátku s prospěchem menší problémy, diktát odhalí jeho drobné mezírky v mateřském jazyce, ale brzy se objevují první radostné vlaštovky (4 z Dusíku a 4- z Rovnováhy na páce). Z tak výrazného zlepšení je jasně patrné, že Kroupa studium hravě zvládne a proto se můžeme věnovat důležitým ponaučením snímku: 1. I skladník ve šroubárně si může přečíst Vergilia v originále, přestože, když kouří, tak zvrací a když se holí, tak krvácí 2. Nezaměňujte Marečka za Hustolesa, zvlášť když se jmenují Šlajs a Tuček, 3. Přítomnost Mr. Aluminia na výuce je vyloučena. ()
80% - Parádní komedie, co se taky jiného dalo od této herecké sestavy s Oldřichem Lipským na režisérské stoličce čekat? Jen ty tovární sekvence mohly být vtipnější nebo nejlépe žádné, ale to by asi nešlo :). Když však dojde na školní lavice, přichází jedna perla za druhou v podobě kultovních hlášek... ()
Kdybych měl sestavovat žebříček nejlepších českých komedií, tak tahle by sahala po nejvyšších příčkách. ()
No comment. ()
Oldřich Lipský měl vždy cit na skvělé komedie a Mareček je můj splněný sen. Školní lavice – ty já rád. Dokonalý humor, kultovní řada neskutečných hlášek a především herecký koncert několika velikánů, přičemž Jiří Sovák dokonale exceluje! Má osobně nejhýčkanější česká komedie, na kterou nedám ani po 30 letech dopustit a vždy si ji rád pustím a vždy se u ní krásně pobavím. Holt vidět Svěráka a Smoljaka v jedné lavici se taky vždycky nepoštěstí. [Přesná stopáž: 91 min] ()
Můžete to vidět 20x a stejně ... ()
Reklama