VOD (1)
Série(2) / Epizódy(16)
Obsahy(2)
Začínáme dobou relativního míru a sledujeme společenství postav, které čelí znovuobjevení zla ve Středozemi. Od nejtemnějších hlubin Mlžných hor přes majestátní lesy Lindonu, dechberoucí ostrovní království Númenor, až po nejzazší kouty mapy, stvoří tato království a postavy dědictví, která přežívají ještě dlouho po jejich odchodu. (Prime Video)
(viac)Videá (12)
Recenzie (343)
1. SÉRIE – Internet byl dříve tak krásné místo, dokud se polovina jeho uživatelů zničehonic rozhodla k tomu, že z nich budou militantní xenofobní čuráci kteří všechno, kde není 100% výskyt heterosexuálních bílých mužů, budou označovat nálepkou "woke".... Chtě nechtě, snaha internetovejch trollů potopit vše, kde se objeví aspoň jeden černoch anebo hlavní postavou je ženská, se setkala i s návratem do Středozemě pod tvůrčí taktovkou Amazonu. Hispánský hobiti, mytologická nepřesnost a veškerý předsudky stranou – tím, čím Jacksonova trilogie i Tolkienovská fantazijní poetika [v rámci i mimo rámec literární předlohy] vynikala, tu rozhodně nechybí. Ten gigantickej budget je fakt znát a tvůrci vložili do tohoto ambiciózního projektu [jen tak pro zajímavost nejdražší seriál v historii] nezměrný úsilí a nepředstavitelnej effort, který naprosto stírá jakoukoliv hranici mezi filmovým a seriálovým formátem. Možná jsem až moc velkej naivka, ale takhle jsem si odjakživa představoval věrohodný comeback do Středozemě, a nebudu se za to nikomu omlouvat..... JENŽE to vše je prakticky k ničemu, poněvadž příběhově jde o 'expozici expozice', kvůli čemuž celých 8 epizod působí jako jeden velkej, zdlouhavej, monotónní a úmornej teaser na druhou řadu. První dva díly jsou takový pomyslný highlight či etalon; zbytek je strmá jízda z kopce – tak snad si Rings of Power příští rok napraví reputaci a skočí do Středozemského kotle po hlavě. I tak jde v rámci i mimo rámec seriálových production values vysokej nadstandard. Šmajdalf aby vám prdel ztřískal.... 3,5 lembasů z 5 ()
Potřebovalo by to aslespoň dalších pět epizod, aby to nebyla taková stručná přeskakovačka z místa na místo. Začátek seriálu působil, jako bychom naskočili do děje v půlce. Epizody mají naštěstí vzestupnou kvalitu. Zatímco první dva úvodní díly byly za 30 %, poslední už klidně 70%. Přesto je to podle mě více promyšlenější, než si většina zdejších myslí. Bohužel scénář to v mnoha případech sráží na kolena, je to ale pořád "Tolkienovatější" zážitek, než hobití výprava (kde se scénář psal těsně před klapkou). ()
(Po 1. sérii) Vlastně... docela hezká průměrná fantasy? Některé linky šlapaly, některé bolely, u herců to samé. Nakonec jsem se ale zvládl soustředit spíš na pozitiva, a jelikož Bear McCreary po hudební stránce opravdu nezklamal, přinejmenším něco Prsteny moci trefily na jedničku. Radši si ale nechci představovat, jak mohly vypadat, kdyby je napsal a natočil někdo výrazně schopnější... ()
S01: Jasně, komu hrozně záleží jakou barvu kůže má která fantasy postavička (...), že to tu je samá ženská hrdinka (...), a nebo jak přesně co Tolkien zamýšlel a popisoval/ popřípadě fixuje se na Jacksona, bude zdá se nespokojen. Moje očekávání byla fajn pohádka + nějaký ten přesah, což jsem dostal. Řada impozantních krajin a měst Středozemě, poctivý skřetí masky, s výjimkou E07 svižný tempo a dostatečně poutavý děj, bavilo mě i po stránce hlubších témat; síla zášti davu lůzy a kmenová my vs. ostatní mentalita, pomíjivost velkých civilizací a motiv s ničivou potopou, nebo myšlenka poznej temnotu a zlo než začneš sám konat dobro... Co mi tu chybí nejvíc, je hvězdnější obsazení a alespoň fakt sympatická jedna postava. 75% ()
Galéria (939)
Zaujímavosti (43)
- Během rozhovoru Saurona (Charlie Vickers) a Galadriel (Morfydd Clark) na raftu Sauron říká, že on jediný vidí světlo, které je Galadriel. Její oči v tom okamžiku svítí světlem Valinoru, stejně jako oči Cate Blanchett ve filmech Petera Jacksona, během nichž byly použity speciální světla pro dosažení žádaného efektu. (spacemaster)
- Název epizody Udûnje odkazem na několik míst ve světě Pána prstenů. Jde o údolí hned za Černými branami, které tvoří vstup do Mordoru ve Třetím věku a také druhé jméno první Morgothovi pevnosti, jinak známé jako Utumno. Utumno znamená v řeči Quenya „podsvětí“, kdežto Udun značí „peklo“ nebo „temnou jámu“ v sindarinštině. Zde Udun symbolizuje temnotu, v níž se jižní pláně mění s výbuchem hory Doom. (spacemaster)
- Sekera, která se objeví v záběru královských komnat, je Dramborleg, jedno z dědictví Numenorského trůnu. Tato sekyra patřila velkému hrdinovi lidí, Tuorovi, stejně jako štít, který stojí vedle ní. (spacemaster)
Nemyslete si, soudruzi, že je toto je snad nějaká „podprahová účelová manipulace“, jak nás naprosto směšně napadají ty odporné konzervativní živly, nepřátele strany, lidu a Mumulendu, se kterými záhy po bolševicku řádně zatočíme!!! Kdepak, na vše existují naprosto exaktní a nerozporovatelné důkazy, a to zejména v podobě ztracených a nikdy nenalezených spisů „Silmarillion bygyns aneb nezpochybnitelná revizionistická pravda o rasistické Středozemi“ známého progresivisty, inkluzníka, homofila a feministy – soudruha Tolkiena. Výše zmíněná publikace se zabývá událostmi ještě před Prvním věkem, kdy Hobitci obývali tenkrát velmi temný Aman, a byla to pěkně zkurvená, necivilizovaná, agresivní a dobyvačná pakáž, která bez skrupulí kolonizovala a zotročovala celý tehdy známý svět, vytírala si výsměšně prdel i ušlechtilými elfy a trpajzlíky měla za podřadný gasarbajtří póvl. Až se jednou naštěstí stalo, že předpisově probuzený a solidně nadržený hobitek jménem Lačnopyj Negrorád podlehl při svých konkvistadorských toulkách zaostalým jihem Hytheru, kam tenkrát ještě hobití noha nikdy nevkročila, šarmu podivné čokoládové bytosti, dnes díky Kronikám pověr známé jako Latoya Lumumbu, a i přes přísný zákaz zpátečnické, přísně eugenicky vládnoucí hobití garnitury Amanu ji bezuzdně vyprcal. Načež mu Latoya po šesti měsících potratila trojčata, dva syny a dceru, které šťastní rodiče pojmenovali Mandelín, Kládomil a Žaneta. Ve snaze zajistit své nově nabyté rodině lepší a civilizovanější život, plný lásky a podpor, odvezl je, a to včetně veškerých chtivých příbuzných své družky, čili asi tak stohlavou vesnici, zpět do Amanu. A jistě si dovedete představit ty odporné předsudky, xenofofobii a perzekuce, zamítání dávek, nechutné nucení je vzdělávat se a pracovat a jiná úděsná příkoří, kterým museli naši hrdinové čelit. Ti však ve své kulturní svébytnosti neochvějně vytrvali, až došlo na historickou událost, která ty zkurvené bílé hobití huby přinutila vytáhnout si hlavy z prdelí a revidovat svou ryze předsudečnou páprdovitou konzervativní ideologii, ani trochu nezakládající se na empirii. V roce 3685 Předprvního věku připlula totiž do Amanu delegace elfů z Nevrastu (česky „Nevražín“), sice tak trochu buzny, ale jinak veskrze árijská verbež, co se sice již předtím probudila na březích Curviénenu, ovšem probudila se evidentně špatně, aby s hobitky dojednala alianci v uzurpování podřadných a nikdy neviděných ras na celé tehdejší Zeměplacce. No a co se nestalo?! Samotný bratr elfského imperátora Buzolnda XXII. se nejprve zakoukal do ebenového mikrofešáka Kládomila Negroráda - Lumumby. To ovšem uvádím jen pro dokreslení oné zjevné, historicky podložené naprosté přirozenosti, protože jinak z toho byla dost slepá větev, ač plná lásky a ruptur. Tou přelomovou, radostnou a stěžejní událostí ve skutečnosti bylo, že Buzolndův syn Legomamlas naprosto propadl hnědému, a již tehdy kapku otylému, to víte hobití geny, kouzlu Žanety (pozdější věhlasné elfské královny Mathroniel Dolcevithy I., která ve slavné Bitvě kovů porazila vojska temného lorda Morgoshe). Načež tento svazek vyvolal až revoluční vlnu revisionismu v celé Středozemi i mimo ni, všichni náhle toužili mít doma alespoň něco hnědého, hýčkat si to v bavlnce a navěky chtivě respektovat kulturní rozdíly, ač se od mazlíčků podobného respektu nikdy nedočkají. A tak to tam černalo a černalo, až už se na tu temnotu ani Sauron nemohl dívat … Ale nemyslete si, i tato zářivá asimilační historie, směřující ke sluníčkovým zítřkům Mumuzemě měla své stinné stránky. Jako příklad bych uvedl jeden z mnoha politováníhodných incidentů, popsaných v kapitole 28 - „Středozemské sufraštětky“, kdy vnučku Žanety a Buzolnda – Smilněnu Buřtorádovou - rasisticky znásilnila na párty v Mordoru banda zkurvených šovinistických skřetů poté, co tančila nahá na stolech a pak je kouřila na hajzlech, načež si to oni zcela patologicky až sociopaticky vyložili jako konsenzuální souhlas!!! Ovšem ani Smilněna nezůstala spravedlivě nepomstěna! Cestou domů totiž potkala právě poprvé na povrch ze šachty vylezšího slavného trpasličího krále Thuporina Macatého Palcáta. A to víte, byla tma, ona měla po tom bukkake držku celou pocákanou skřetokulátem, který je, jak známo, černý, tudíž ji Thuporin, věčně zlitý žaludovým pivem a nikdy nepohrdající ani jeskynními trolicemi, považoval za exotickou a seksy fousatou trpaslici, poprvé v životě Smilněnu pořádně dotáhl, a ta zůstala sice trochu podměrečným, ovšem solidně osvaleným fešákem v mithrilových slipech uhranuta až do konce svých dnů, což mělo za následek mimořádně plodnou generaci ebenových trpaslíků. Tak vidíte, soudruzi! Nade vši pochybnost prokázanými a zcela nespornými historickými fuckty jsem vám, vy zkurvení zpátečníci, právě konstruktivně doložil, že všichni ti negrolfové, čokobiti a afroslíci mají v anglosaské mykologii své nezpochybnitelné a nezaměnitelné místo, úplně stejné, jako například Vikingové či jiní modroocí blonďáci v senegalských mýtech. A ty zvuky, které vycházejí z hovny pokryté hrobky soudruha Tolkiena dozajista nepocházejí z hysterického obracení se, jak scestně tvrdí někteří zkostnatělí páprdové, nýbrž z radostného horizontálního tance nad tou nádhernou inkluzí a asimilací, o kterou ve svých dílech vždy tolik usiloval! Škoda, no. Je to totiž jinak sice kapku natahovaná, ovšem naprosto uhrančivě udělaná fantasy téměř na pět strupů, citlivě respektující Džejárárovu epiku, poetiku i hravost a parádně kompletující toho neprobuzeného zkurveného rasistu Džexna, který mimo pár skřetů neobsadil snad jediného stěžejního mouřenína, zmrd jeden. Avšak zdánlivě nevinné a naprosto jednostranné účelové kurvení mýtů následně vede k účelovému kurvení historie (už se paralelně i děje) a končí totálním zkurvením vlastní kulturní svébytnosti (cuming soon) pro blaho těch „tak strašlivě utlačovaných až genocidovaných“ minorit, jejichž kulturu ovšem bezvýhradně respektujeme a ctíme, protože jsme řádně demagogicky převychováváni bezpáteřní a sterilní milouši, nepokrytě seroucí na hroby svých předků. Prostě neodpustitelné, na hlavu postavené svinstvo, zaštiťující se bojem s větrnými pseudorasistickými mlýny a sloužící výhradně ke kokotporátně cílevědomě budovanému neomarxistickému pasení snadno ovladatelného stáda a k přípravě ovcí na plánované masové stěhování Afriky. Takže na jedné straně skoro pět strupů, na druhé čistý odpad, a to v natolik extremistických protipólech, že se prostě nedají průměrovat. Takže nehodnotím, protože nevím jak. () (menej) (viac)