VOD (4)
Obsahy(1)
Režisér a scenárista Robert Eggers, který na sebe strhl pozornost žánrových fanoušků i vyznavačů artových sfér debutem Čarodějnice, opět spřádá důmyslně vystavěné dílo, které provází pověst strhující divácké podívané, osobité autorské vize i hypnotického klaustrofobního dramatu. Robert Pattinson a Willem Dafoe podávají fenomenální výkony coby strážci titulního majáku ve vyprávění zasazeném na konec devatenáctého století. Soužití větrem a lety ošlehaného, i notně vypitého námořníka a jeho nového nezkušeného asistenta se začne propadat do šílenství a paranoie, zatímco novic poodkrývá okolnosti záhadného osudu svého předchůdce. Strhující kompozice černobílé kamery v kombinaci s precizní zvukovou režií utvářejí přízračnou, ale současně uhrančivou atmosféru, do které se spolu s postavami propadnou také diváci. Eggers vytvořil vrcholně estetickou a všechny smysly atakující podívanou, která v sobě snoubí vytříbenou krásu i dravou krutost. (Kinoaero.cz)
(viac)Recenzie (482)
Totéž co Witch - další uječená a zdlouhavá artová onanie. ()
Maják je snímek, kde atmosféra je vším a příběh ničím. Po zajímavé a úspěšné Čarodějnici dostal Eggers volnou ruku a využil toho po svém. Dělá dlouhý nos na popkornové publikum s jeho představami o hororu plném lekaček a bubáků. Eggers je snad jediný režisér, který nejen o Lovecraftovi slyšel a něco si od něj přečetl, ale který o jeho práci zároveň přemýšlel a jeho teoretickými východisky se inspiroval. Už Sartre věděl, že peklo nejsou čerti, ale druzí lidé. Strčte dva ultimátní sociopaty na opuštěný ostrůvek, jednomu svěřte iluzi moci, druhého vystavte ponížení a výsledek se brzy dostaví. Neexistuje nic, jen samota a nuda okořeněné vzpomínkami na zvuk drtících se lidských kostí a na ztroskotané partnerské vztahy. Sexuální frustrace, zahořklost a stoupající hladina nenávisti, podepřená destilátem v krvi. Běsnění vodního živlu jitří fantazii, stejně jako pověrečné námořnické zkazky. Eggers působivě pracuje s mytologickými odkazy, s obrazem i zvukem a mazaně se vyhýbá doslovnosti. Chytrému napověz... Oba herci se mu odměňují skvělým živočišným herectvím, jaké se hned tak nevidí. Sečteno dohromady, Maják představuje jeden z nejpůsobivějších hororových snímků, jaké jsem měl možnost vidět. Celkový dojem: 95 %. ()
„Na 4 týdny!“ - „Ne, pane. Dík.“ - „Přináší to smůlu nedokončit přípitek, chlapče.“ - „Nemyslel...nechtěl jsem vás urazit.“ - „Člověk, který nepije, ať raději dobrý důvod k tomu má!“ - „Já nemám...pokud jsem to dobře pochopil, je to proti předpisům, pane.“ Ale s předpisy tu nepořídíte, ne u šéfa, jehož trávení není ten největší problém…Jestli něco (dlouho) fungovalo, tak atmosféra. Hudba, zlověstná hejna ptáků (není radno si s těmi opeřenými bestiemi zahrávat!), neustálé hučení, vítr, vlhko, samota ve 2…a krom práce se dá leda tak masturbovat u dřevěné figurky mořské panny a večer si prolévat hrdlo kořalkou pochybného původu. To pak může jednomu hrábnout…a to je ten zásadní problém. Nejdřív tolik nevadí, že je film každou minutou větší psycho, ale režisér to neukočíroval. Děj byl stále víc mimo a závěr už je vyloženě (nudné) fiasko (ani výborný Dafoe to nemohl zachránit). A nedočkal jsem se uklidňující informace, že nebylo ublíženo žádnému rackovi…ehm, každopádně u mě zůstala pachuť z promarněné látky, tudíž celkově lepší 3* jsou tak akorát. ()
Seňor Eggers si po "The Witch" zrejme myslel, že je veľký umelec a rozhodol sa utopiť vo vodách okolo majáku, tak ako asi aj nadšení diváci, ktorý zhliadli túto pseudo-artovú trápnosť v kine. Uznávam, že zvukovo je to pôsobivé a atmosférické, ale osobne ma v tom nič iné nezaujalo. Vizuál nechytil, herecké výkony otravné (len som čakal, či si nakoniec aj zatrtkajú), dej vlastne žiadny... Nejaký rok starý, majákovo spriaznený "The Vanishing" s Gerardom Butlerom tiež nebol nejaký zázrak, ale oproti tomuto to bola pecka. Ledva za dva. ()
Horečnaté delirium. Těžký nedivácký psychologický očistec, pomalu rozvíjející své interpretační roviny až k rozbouřenému finále. Tématicky a symbolicky bohaté obrazy o kajícné cestě k vykoupení a postupném propadu do klaustrofobického šílenství pod zlověstným dohledem majáku. Zároveň Eggersovo další excelentní vystižení ducha času a místa - tentokrát nejenom kvůli přesně střiženému obsahu, ale i kvůli formě, která ho doplňuje. Film by sotva mohl být tak znepokojující a nepříjemný nebýt fantastického užití formátu, kamery, nasvícení a zvuku. Některé výjevy a momenty jsou díky této spolupráci vskutku nezapomenutelné a evokují díla starých mistrů. Vydatně celkové tíživé atmosféře vypomáhají vynikající herecké kreace Willema Dafoa a Roberta Pattinsona, přičemž prvně jmenovaný předvádí jeden ze svých vůbec nejlepších výkonů v kariéře a tu sošku by si už opravdu zasloužil, a druhý se zhostil fyzicky i psychicky vyčerpávající role, která výkon Dafoa žene neustále kupředu. Jestli některé scény byly fyzicky nepříjemné i pro mě, natáčení muselo být opravdu vyčerpávající. Plný počet i přes veškeré kvality nemohu dát, neb mě film mnohdy šíleně odpuzoval. Tvůrčí záměr, jistě, ale to na pocitech nic nemění. 8/10 ()
Zatímco Čarodějnice dokázala postupně znejišťovat, až na konci utáhla smyčku, tohle jen tak přešlapuje na místě a variuuje stále stejné situace. Krásnej, vycizelovanej prd. ()
Moře barvy ropy a světlo majáku jako světlo Boží. Zdrcující atmosféra o šikaně, lžích a šílenství. Skvělý scénář s labilními aktéry v hlavních rolích, kteří hýbou dějem díky opileckým výlevům a postupným svěřováním tváří v tvář smrti hladem. Prdící Dafoe předvádí herecký koncert a sebeukájejicí se Pattinson je jeho zdárným žákem, který se nebojí jít až na dřeň. Halucinace s mořskou pannou a pohřbívání za živa jsou momenty roku. Aye, lad! ()
The Lighthouse je nepochybně pozoruhodný zážitek. Film sestavený z černobílých záběrů v klasickém poměru stran, plný magického realismu přecházející v naturalismus. I jeho jazyk je odlišný, scénář se inspiroval jazykem skutečných námořníků z 19. století a nedokončenou povídkou E. A. Poea. Výsledek stojí rozhodně za pozornost, k diskusi nicméně zůstává, zda by čistý naturalismus nebyl vhodnější formou. ()
Podle traileru jsem věděl, že tento film nikdy neuvidím. Jenže se ve mně něco zlomilo, možná příprava na budoucí nadvládu Roberta Patrinsona a skvělé ohlasy, a musel jsem si tohle "indíčko" naordinovat. Celkem by mě zajímalo, kolik lidí odpadne v prvních 50ti minutách, kde se vůbec nic zásadního nestane. Pak se ale začnou dít věci tak divné, psychadelické a jako vytržené z filmů Larse von Triera, že se člověk nemůže nudit..spíš nechat znechutit. Jistě se najdou i divnější filmy, přesto nelituji, že jsem filmu obětoval několik hodin spánku. ()
Po dlouhé době napíču komentář, ale až se vyležím z horeček. Musím si nechat projít hlavou, jak si zase kopnu do všech místních rádoby znalců. ()
Gotta light? ()
Jakkoliv (a to opravdu, opravdu, opravdu hodně) bizarní podívaná Maják je, nemůže být pochyb o tom, že to je zároveň mistrovsky natočený koncert dvou skvělých herců, který na diváka zapůsobí přesně tak, jak tvůrci zamýšleli. Máte zkrátka pocit, že magoříte taky. A zároveň se bavíte. ()
"Pojďte pane, budeme si hrát." Maják... hutná, slizká depka, kde chlast teče proudem a stěžně jsou vztyčené v dál. Jedna nestačí zírat, co s drsným chlapem udělá trocha toho nepohodlí. Ovšem nejsem siréna mořská a nejsem oblouzena neukojitelným chtíčem, abych je zcela pochopila. I když.. Možná k tomu mám nepatrně nakročeno. ()
Eggers ať už jde do prdele... U Čarodějnice jsem se rozepsal, tentokrát stejnou chybu neudělám.5% ()
Zklamání. Eggers se utopil v líbivých a tajemných obrazech, které možná lahodí oku a budí napjatá očekávání, ale naneštěstí vedou odněkud nikam. A to až do takového extrému, že si z nich mám chuť výplachnout mozek kořalkou. Pečlivě budovaná a nezaměnitelná atmosféra (z rukou bezesporu talentovaného režiséra) tentokrát ústí do sebemrskačského prázdna, ve kterém by se ztratil i sám Lovecraft. Čarodějnici miluju, Maják mě ale svým nabubřelým artem umořil k divácké rozčarovanosti. ()
Mám rád komorné veci a film Maják spadá presne do tejto kategórie. Je to zručne natočené, umelecky podané, má to atmosféru i fantastické herecké výkony. Pattinsonovi sa ospravedlňujem, nikdy by som nebol povedal, že raz z neho bude pán herec, no posledné roky to skutočne dokazuje. Je tu však veľké ALE. Keďže sme na izolovanom mieste nenájdeme tu veľký, silný príbeh a čo je horšie ani scény, ktoré vám zastavia dych. Je to o psychickom rozpoložení dvoch chlapov, ktorí sa musia vystáť na malom priestore. Tušil som, že tu režisér zamieša i nejakú úchyláreň a to z môjho pohľadu kvalite snímku tiež nepomáha. To som skôr nútený počúvať manželkine poznámky- "Čo to zas pozeráš za blbosť?" U mňa celkom fajn, ale hranica priemeru ostala neprekonaná. 60%. ()
Genialne nasnimane, ozvucene aj zahrane . Ale obsahovo (aj ked som sa v tom orientoval) to islo uplne mimo mna. V jednotlivostiach a konkretnych scenach sa to blizi k dokonalosti. Ako celok ma to vsak uplne neoslovilo. VVitch mi sa mi pacilo viac. Ale velmi pekne to doznieva a dalsej projekcii sa nebranim. 8/10 ()
Rozumím tomu že z Majáku musela vyšší filmová šlechta chrochtat blahem, mě ovšem přišlo že filmu došel v druhé polovině dech. Spousta výjevů, očekávání pro věci příští, atmosféry spláchla bouře, která se nad ostrůvkem zabydlela. Herecké výkony jsou ovšem špičkové. Potřetí se na tebe Roberte Eggersi už vykašlu, evidentně netočíš filmy pro mě. 35% ()
Velmi zábavná ujetost, kde na mně v první řadě fungoval neotřelý vizuál (neotřelý tím, že kopíruje postupy a techniky, které filmaři opustili už před desítkami let) a v řadě druhé je fenomenální opora v perfektní herce, na kterých tenhle film stojí a padá. Místy je to dílo šílené (skoro jako kdyby se ze Švankmajera stal sexuální zvrhlík), evidentně v některých věcech inspirované lovecraftem (ovšem ne v postavách, ty v jeho povídkách šílí až na samém konci příběhu, zde šílí postupně a vzestupně). Zkrátka moc povedená jednohubka i díky nepřepalení stopážii (dovedu si představit, že jiná tvůrci by z toho vykřesali existenciální filosofování na dvě a půl hodiny). ()
Maják je baladické drama o vině a trestu. Maják je dekadentní báseň, v níž Eggers po vzoru básníků konce 19. století hledá novou definici krásy. Zlověstné mraky, električtí hadi, zuřící moře a maják stojící jako poslední útočiště před světem, který zešílel. Maják je penis, pevnost, vězení, tajemství. Skutečnost a sny se prolnou, halucinace se spojí s dávnou mytologií. Šerosvitná kamera, souboj světel a stínů, mrazivá a místy vskutku strašidelná hudba, hluk a křik mořských ptáků. Život končí, rozklad ale není smrt, nýbrž další život. Vše spěje k očekávanému poslednímu záběru, jehož symboliku si může vyložit divák po svém. Čarodějnice mě nijak zvlášť neoslovila, tohle je ovšem něco zcela jiného. Pro okrajové publikum. ()
Reklama