Réžia:
Pedro AlmodóvarKamera:
Affonso BeatoHudba:
Alberto IglesiasHrajú:
Javier Bardem, Francesca Neri, Liberto Rabal, Ángela Molina, José Sancho, Penélope Cruz, Pilar Bardem, Álex Angulo, Josep Molins, Mariola FuentesObsahy(2)
Victor je roznašeč pizzy, poměrně ostrý chlápek, ale hlavně těžký milovník žen. Právě to jej přivede do problémů, když se v bytě mladé narkomanky Eleny střetne s policií a během potyčky kdosi vážně postřelí jednoho ze strážců zákona - Davida. Když je po šesti letech nespravedlivě strávených ve vězení Victor propuštěn, jeho činy vede pouze myšlenka na pomstu. A on už má plán. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (202)
Pedro Almodóvar je bezesporu jedním z nejlepších novodobých režisérů a jeho díla překypují originálním námětem a zpracováním, ale bohužel je zde pro mě jeden velký a zásadní problém - mnohdy nerozumím, respektive důrazně nesouhlasím s chováním a jednáním hlavních postav. V několika případech jsem si při sledování jeho snímků pokládal otázky typu ,,Jak něco takovýho může udělat?" nebo ,,Proč to sakra udělal/a zrovna takhle?". Samotného mě to tak trochu štve, ale je to zkrátka dáno tím, že mám v mnoha ohledech naprosto odlišný názor a pohled na svět či život jako takový, než pan režisér. Nebýt tohohle rozporu, má u mě většina jeho filmů 5 hvězdiček, takhle je to jen za 4, zejména v případě Na dno vášně. ()
Můj nejoblíbenější Almodóvar a jeden z nejoblíbenějších filmů vůbec. Skvělý Javier Bardem ()
Chytře vykonstruované dramatické vztahy dvou manželství, která spojuje Viktor se svou celoživotní permanentkou. Příběh by se díky mnoha náhodným setkáním hodil spíš do maloměsta, na pozadí ale Madrid krásně hraje s ostatními hrdiny a tvoří šestou roli - svou přeměnou od za fašistické totality zdánlivě vylidněného města k barvám, pohodě a samozřejmě i nějaké té anarchii po Frankově pádu. Jako kdybyste porovnali Prahu 1975 s Prahou 1997. 85%. ()
Mám rád filmy, kde čas plynie rýchlo a objavujú sa titulky O dva roky, O štyri roky, O dvadsať rokov... A hlavne, keď sú tam zaujímavé postavy vo zvláštnych situáciách, aké nevymyslí hocikto. A ešte som rád, že Almódovar sa nesústredil na nejaké štvor a menejpercentné menšiny a ani na hĺbku ženskej mysle. Takže vo výsledku je pomsta ešte sladšia a vášnivejšia, ako bol pôvodný plán, a to bol plán pekne desivý. Silné štyri hviezdy, takmer také silné, ako pri Koži, v ktorej žijem. A za GÓL, za ten patrí osobitná pochvala, ako do drámy vtesnať humorný prvok bez násilia na divákovi. –––– Vy, čo nepijete, si myslíte, že sa tým všetko vyrieši. –––– "... Prekliaty budeš, keď vojdeš, aj keď vyjdeš." Keď to Mojžiš písal, určite myslel mňa. ()
film v ktorom Almodovar ide absolutne odlisno ucestou nez doposial. jeho svojim sposobom najsugestivnejsie filmove dielo hovori klasicke myslienky o vasni a parafrazuje ich do pohyblivych obrazkov. Zacitovat sa mi chce Maraiove Sviece doharaju: ,,Kazda vasen sa premeni na popol" a presne o tom je aj ten film. na prvykrat to nepojde, lebo tomu jednoducho nepochopite, ono je to cele postavene aj odohrane v ramci vasne. je to o vasnivych postavach, ktore spolu vasnivo sexuju a ktore vasnivo konaju. natocil to vsetko najvasnivejsi reziser vsetkych cias a nazval tento opus magnum Na dno vasne. sto bodov pedro. ()
Opravdu jeden z nejpovedenějších filmů od Almodóvara. Zajímavý námět a hlavní zápletka z něj pod režisérovou taktovkou dělají kvalitní podívanou. O výkonu Javiera Bardema a Penelope Cruz nemusím ani mluvit. ()
Na dno vášně není špatný film, ale rozhodně nedosahuje kvalit dalších Almodovarových filmů jako: Mluv s ní, Vše o mé matce a VOlver. Proto 70%. ()
Hláška: Sancho: - "Míříš na svého nadřízeného!" David: - "Ne, mířím na totálního magora a vožralu." ()
Dalo se to vidět, zejména díky několika zvratům ve scénáři a zajímavé psychologii postav. Herecky asi dobré. Ovšem to neznamená, že bych Almě Dóvarové přišel na chuť. Zvláštní styl je jediné co mu nelze vytknout. ()
Ako obycajne Pedro ma nesklamal. Krasne vykreslene postavy, pricom do kazdej z nich sa da lahko vcitit a nachvilu riesit problemy spolu s nimi a uvazovat ake maju dovody na ciny, ktore robia. Nakoniec aj tak prideme na to, ze kazdy sme iny a veci riesime tym najlepsim sposobom. Aspon z nasho pohladu. A nastastie preto nie su zivot aj laska tak jednoduche veci. To by potom bola na svete strasna nuda! ()
Jméno režiséra mi nebude důvodem, abych této mizerné telenovele se špatnými hereckými a scénáristickými výkony dala lepší hodnocení. ()
No, že by se jednalo nějak extra vášnivej film, to se teda říct nedá. Na druhou stranu celkem zajímavá zápletka o ženskejch a o chlapech a jak to tak na Světě bývá, tak i o nevěrnejch ženskejch a nevernejch chlapech. Film má výhodu v tom, že není vůbec dlouhej, uteče jako voda. Taky má ale nevýhodu v tom, že to není až tak supr zápletka (wau, to teda píšu velký parády :o) ). Tyhle europský filmy budou asi dycky jinačí než filmy ze zámoří. Průměrnej film si tedy říká o průměrné hodnocení. ()
Španělé prostě umí. Almodóvarovy filmy jsou super, a co teprve s mým oblíbencem Javierem Bardemem v hlavní roli? Víc takových snímků prosím. 4,5*.... ()
Výborný film, který jsem viděl několikrát, naposledy ale před mnoha lety. Přesto si jej pamatuji z většiny velmi dobře a některé scény a dialogy dokonce naprosto přesně. Zajímavé postavy, které se mezi sebou stále zaplétají. Překvapivé zvraty a skvělá zápletka, která vás ohromí. Dobrá atmosféra a vystižení naděje, beznaděje a opět naděje. Za mě čtyři hvězdy a chuť na další setkání, po kterém možná přibude i ta pátá. Jo, to byly doby, když byl Almodóvar ještě ve formě, poslední jeho díla jsou o poznání slabší. ()
Fakt zážitek. U španělského filmu jsem se takhle ještě nebavil. Sice trochu překombinované, ale opravdu zábavné. ()
Almodovar prostě umí promixovat všechny možné žánry, vzít si z nich to nejlepší a dát světu film, který je jako chameleon. Neustále se proměňuje, přímo před očima ožívá a když se v něm pomalu utápíme, vyplivne nás a dá nám něco ze svého Já. Užasný film. ()
Typicky Almodovar. Veľmi dobry pribeh, veľmi dobri herci, veľmi dobra hudba, veľmi dobry film. ()
Bardemovi musíte zkrátka věřit každé mrknutí oka. ()
Almodóvar zkouší překračovat okruh bezpečných motivů a témat - žádné transky, šlapka jen jedna a hetero muži nehrají v oslabení. A o jediné místní matce se nedozvíme skoro nic (kromě toho, že to byla TA šlapka). A jaké to nakonec je? Queer jako hrom. Zápletku pohání obligátní výbušná směs křivd, podivných náhod, emocionálních veletočů, události jsou neočekávané, idiosynkratické, ženské. Když se Almodóvar snaží překonávat sám sebe a kořenit telenovelovitě zašmodrchaný příběh (především) o chlapech momenty mužné pospolitosti (přechod hádky ve společné fandění fotbalovému zápasu na obrazovce zapnuté televize), vyvstává důvodné podezření, že jejím podkladem jsou velmi mlhavé představy; nimbus znalce duší se rychle rozplývá. To klíčové se nakonec odehraje na tečnicích zmítajících se těl - hlavně při rvačkách, když už není lepší důvod k sobě ty chlapy narežírovat. Snad skrze jaksi ještě zjevnější odtrženost od skutečnosti velmi příjemná fantasy ze světa, jehož k naší vlastní škodě není. Ani ve Španělsku ne. ()
Psychologické drama.Jsou mraky filmů s označením psychologické drama, ale jen jeden Almodóvar. Filmy o realitě jsou málokdy populární. Krásný film, dle obecného vkusu, přece musí mít jednoznačně vytýčené zlo a dobro, pokud možno jednorozměrné postavy, krásné triky, krásné lidi, krásné exteriéry a pak z něj umdléváme...a potom tu je evropská nebo světová kinematografie a neo realismus, resp. realismus šedesátých let, ta kvalitní část, která v každém příběhu má postavy takové, které můžete potkat v reálném životě, reálné příběhy, a postavy nejsou černobílé, je nutno více přemýšlet, ale o to jsou takové filmy krásnější. ()
Reklama