Réžia:
Sunao KatabučiScenár:
Sunao KatabučiKamera:
Júja KumazawaHudba:
KotringoHrajú:
Rena Nónen, Majumi Šintani, Nanase Iwai, Jošimasa Hosoja, Šigeru Ušijama, Hisako Kjóda, Daisuke Ono, Dronz Išimoto, Júki Hirose, Cujoši Kojama, Manami Tanaka (viac)Obsahy(1)
V tomto kúte sveta prináša príbeh dievčiny so schopnosťou vidieť krásu v každom dni, zachytiť ju v kresbe a zmeniť udalosti na dobrodružstvá. Suzu Urano vyrastá v Japonsku 30. rokov a po dohode rodičov sa vydáva za mladého úradníka pracujúceho na námornej základni v Kure, v prefektúre Hirošima. Jej rojkovská povaha, schopnosť stratiť sa vo vlastných myšlienkach rovnako dobre ako cestou domov udávajú krehký a snový tón filmu. Druhá svetová vojna a zhodenie atómových („nových") bômb sú v japonskom filme prítomné dlhodobo v skutočne rôznorodých žánroch a pohľadoch. V tomto kúte sveta sa viac než o vojnu ako takú zaujíma o jej účinky, ktoré ukazuje cez až zanovitú túžbu po radosti. Vidí najmä milé maličkosti všedného civilného života: recepty z mála pre veľa, volavky, bielych zajkov a nezdolnú vôľu žiť a ísť ďalej. Je krehkým a zároveň silným klenotom, ktorý rezonuje ešte dlho po skončení. (Art Film Fest)
(viac)Videá (1)
Recenzie (18)
První polovina byla příliš rozvláčná a pomalá a celkově mi chyběl větší rozbor vztahu mezi Suzu a jejím manželem a výraznější odůvodnění, proč probíhal, jak probíhal. Zároveň ze svého osobního pohledu neoceňuji, že nabízí velmi smířlivý pohled na domluvené vztahy lidí, kteří se vůbec neznají. Obecně se na to ale dobře koukalo a ukazuje jak život běžných Japonců za světové války, tak přechod do dospělosti jedné zasněné dívky. Čekal jsem trochu víc snovosti a mírně mi to tam chybělo, protože použití "hrdinčiných" obrázků bylo super. 70 %. ()
Filmový Slice of life o obyčejném životě na neobyčejně zasáhnutém místě během druhé světové války. Mnoho příběhů o této tématice bylo již napsáno a natočeno, ale tento se věnuje té nenápadnější, civilní stránce a pohledu na hrůzy a dění během válečného stavu. Hrdinka Suzu je dokonalou reprezentací nevědomosti a celkové nemohoucnosti téměř cokoliv ovlivnit a tak jsme svědky koloběhu života, ve kterém se snažíte den co den žít a přežít do dalšího dne, bez jakékoliv představy co bude zítra. Velmý pomalý tok děje je tomu přizpůsobený a nemíní zrychlit, protože ať se v našem životě děje cokoliv, čas plyne stále dál konstantním tempem. Tento fakt by mohl mnoho diváků odradit, protože některé pasáže jsou doslova prachobyčejné (což film chce velmi důrazně znázornit) a málo vypovýdající, což naopak právě ocení milovníci klidného SoL žánru. Dočkáme se i údernějších momentů, kterých není mnoho, ale rozhodně píchnou u srdce. Je evidentní, že toto není středobod či záměr snímku a nesnaží se tragických okamžiků nebo jejich nadměrným protahování využít a zneužít k ždímání divákových emocí. Jisté velmi předvídatelné události se stanou a je jen na nás se s tím vyrovnat a jít dál, což je hlavní, i když ne tak výrazné poselství. Mírné zklamání vyjádřím na úkor tématiky kresby a snění, které tu bylo mírně načrtnuto, ale dle mě trestuhodně nevyužito. Poměrně jednoduchoučká kresba slouží jako ideální zosobnění prostého života, ale zároveň nás svou roztomilostí a poetikou chrání a kontrastuje s okolní válkou. Trochu bíce jsem i očekával od hudební stránly po velkolepém vstupu úvodní Adeste Fideles, ale dalších velkolepých znělek už jsme se nedočkali. Celkově to není špatný film; jen je trochu nevýrazný, na onu tématiku neúderný a pro mnohý může být až nepříjemně zdlouhavý. Je to hlavně o uvolnění a civilního pochopení života, jeho možností a následky neduhů v okleštěném světě války. Jednoduché to totiž nikdy není. Slabší 4* ()
Je to taký dokumentárny film o živote obyčajných Japoncov počas druhej svetovej vojny. Bolo nám ukázané ako funguje spoločnosť a rodinný život, aké všelijaké povinnosti boli pri staraní sa o domácnosť a postupne ako vojna postupovala, aj ťažké zmeny ktoré priniesla. Bolo zaujímavé pozerať sa na to ako sa vtedy žilo – ak je táto reprezentácia reálna – ale nevýrazné postavy a chýbajúca zápletka na mňa pôsobili trochu nudne. Druhá polovica stopáže jednoznačne prebila pomaly sa vlečúci a nič sa nedejúci začiatok. Vojna prišla už priamo do mesta a začali sa diať veci a takisto začala vyplavovať na povrch psychológia postáv. Bolo to neskutočne silné a emocionálne a zvlášť kvôli tomu, že sme vedeli čím sa vojna v krajine vychádzajúceho slnka skončila a týmto zdrvujúcim poznaním budúcnosti deja mi skoro puklo srdce. Kvôli menej výraznej prvej polovici hodnotím troma hviezdami. ()
Vidieť v našich kinách anime je vzácna šanca, ktorú neradno zmeškať. V tomto kúte sveta plynie pomaly, ukazuje každodenný život bežných Japoncov na vidieku v šťastných a potom i v menej šťastných (vojnových) časoch. Po Bosom Genovi a Hrobe svetlušiek je toto moje tretie anime v kine o zhodení atómových bômb na Japonsko. Vždy je to sila a vždy je to veľmi smutné. (Kino Slovan, Košice - Art Film Fest - 23.6.2017) ()
Zatímco Evropu trhá na kusy druhá světová, na malebném Japonském venkově se žije jako každý jiný den. Ale ne napořád. Čím víc se blíží konec války a čím častěji zazní slovo Hirošima, tím víc je nám připomínáno, co musí nevyhnutelně přijít. Rozjezd možná pomalý, ale o to víc člověka později mrazí v zádech, především z toho, jak nenásilně a přirozeně je vše prezentováno, na rozdíl od např. podobného, ale po celou dobu silně emocionálně vydírajícího Grave of the Fireflies. Slzné kanálky každopádně pročistí stejně. A k čemu všechno to lidské utrpení nakonec bylo? 8/10 ()
Galéria (68)
Fotka © Tokyo Theatres
![V tomto kúte sveta - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/101/160101792_066ddc.jpg)
Reklama