Réžia:
Taika WaititiScenár:
Taika WaititiKamera:
Mihai Malaimare Jr.Hudba:
Michael GiacchinoHrajú:
Roman Griffin Davis, Thomasin McKenzie, Scarlett Johansson, Taika Waititi, Sam Rockwell, Rebel Wilson, Alfie Allen, Stephen Merchant, Archie Yates (viac)VOD (4)
Obsahy(1)
Byť v nacistickej Tretej ríši malým blondiakom znamená, že máte ideálnu štartovaciu pozíciu pre život. Jedným z prvých krokov je samozrejme členstvo v organizácii Hitlerjugend, čiže v „Hitlerovej mládeži,“ čo obnáša trošku vojenského drilu, pálenie nebezpečných kníh, vyhadzovanie vecí do vzduchu, nenávidenie židov a podobné hranie si na vojakov a na vojnu. A to v partii s kopou Hitlerovi tiež veľmi oddaných kamarátov. Zmysel a cieľ to má jednoduchý: stať sa riadnym a plnohodnotným nacistom. A tým chce byť aj desaťročný chlapec Jojo (Roman Griffin Davis), ktorému v tom pomáha jeho imaginárny priateľ, tak trochu nahlúply Adolf Hitler (Taika Waititi). Adolf Jojovi radí v rôznych životných situáciách a podporuje ho v jeho správnom náckovstve. Zlom v Jojovom živote nastane v okamžiku, keď zistí, že jeho mama (Scarlett Johansson) ukrýva v podkroví židovské dievča (Thomasin McKenzie). Od tejto chvíle musí malý Jojo čeliť svojmu vlastnému zaslepenému vzťahu k nacismu a s tým mu jeho vymyslený Hitler už môže len veľmi ťažko poradiť. Aj keď sa celkom snaží. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (844)
Bezpochyby jeden z TOP 5 filmů daného roku. Andersonovsky originální, vtipný, roztomilý, ale i těžce emotivní a silný. + Už dlouho jsem neviděl herecký obsazení ve filmu, kde by se VŠICHNI herci tak skvěle doplňovali a svoje role si zároveň tak užívali. Nádhera pohledět. ()
Nápad pěkný, ale trošku mi ta nucená symbióza humoru, tragiky a sentimentu nesedla. Jako by se mezi cihlami příběhu občas vydrolila malta. ()
Na prekvapenie film lepšie funguje v dramatickej rovine, než v komediálnej. Spočiatku sa síce na Hitlerovi, fanatických deťoch a bláznivej židovskej dehumanizácii pobavíte, ale neskôr sa do popredia dostáva vzťah Joja s matkou a Joja s Elsou. Možno menej zábavné, ako som čakal, ale skutočne príjemné a ľudské. P.S. Scartlett Johansson a Sam Rockwell boli super, Thomasin McKenzie veľmi sympatická. P.S.S. FO Hitler! ()
Přiznávám, že po předpremiéře jsem měla k filmu jisté výtky. Po druhém zhlédnutí nicméně dávám plný počet a řadím mezi Top snímky na téma nacismu. Tohle Waititimu neskutečně sedlo, zbytek už je horší... ()
Plně chápu tu paletu proměnlivých hodnocení. Tenhle film není tak líbivý jako Život je krásný. O to víc je hravý a dokáže ukázat pomocí ekcelentní Scarlett a, sympaťáka Sama a s gustem úchylného Taiky děsivé věci v nečekaných kontextech. Strašně mile potěší veliká česká stopa na filmu. ()
To čo malo byť? Nech mi nikto nehovorí, že nemám zmysel pre humor, alebo že som neporozumel tomu, čo tým chcel autor povedať. Tu totiž nie je o čom. Nevkusné, trápne a plné gýču a lepkavého konzumu. To celé skrížené so zúfalým pokusom o stvárnenie nezmyselnosti vojny, holokaustu a ďalších holywúdsky extrémne dobre cuckavých tém, nad ktorými musia všetci producenti zamľaskať ako prasa po pive. A to všetko sa snažilo o akúsi paródiu či humor, ktorý vyznieval dosť čudne, ba priam až odpudivo. Na hranici odpadu. 30/100 ()
Beauty and terror. Nejmrazivější groteska, ultimátní feel good film, který dokáže ultimátně srazit na dno. Dann sind wir Helden. Nur diesen Tag. 9/10 ()
V závěru jsem skutečně měl chuť si s těmi svobodnými dětmi zatančit. Konec zcela podtrhuje veškerou "ulítlost" filmu, který nás zve do poblázněného světa, jen tu není Leslie Nielsen ani Charlie Sheen ale Adolf, žadonící o hajlík. I kdyby to jenom mělo nasrat všechny ty vypatlance, kteří v tuto nejzvrácenější ideologii dnes stále ještě věří a obdivují, ale ono je to fakt dobrý, ty děcka to hrajou fantasticky, dvojice Jojo&Yorki by mohla mít vlastní show, oba herci skutečně vynikající, k tomu úžasná Scarlett a skvělá režie tohoto nelehkého, možná až skoro žánrově neslučitelného, tedy v obstojné formě, tématu. Zde je možné si z něj udělat srandu, zasmát se a zároveň si uvědomit tragičnost onoho pobláznění, jež se stala skutečností, lidé buď blázní...nebo visí...i na tuto stránku války film nezapomíná, miliony lidí mizí, někde daleko, ale stále se blázní, celý svět, jak se v tom má jeden vyznat, natož když je ti deset a chtěj po tobě zabíjet králíčka, ty chceš být hodný, ale musíš být zlý. Škoda, že film nenatočili sami Němci, pozůstatky německé generace, jež byla několik dlouhých let cvičena a zároveň podváděna, vychovávána ve lži, aby nakonec byla ponechána napospas hladovým rusům, jsou jistě silně zakořeněny a kde kdo by mohl vyprávět. I tak je ale atmosféra skvělá, osobně jsem si v tom našel všechno, co jsem potřeboval a případně bych rád vysvětlil svému dítěti, což si myslím, bylo i tak zamýšleno, film s jasným tématem pro několik generací, bavilo mě to. [Kino Citadela] ()
Oceňuji dílčí scény, které jsou naplněny vtipnými gagy (vše se Samem Rockwellem a Stephenem Merchantem), ale příběh jako celek mě ponechal docela chladným. Taika Waititi má styl a velmi mu jde humor, ale v dramatické rovině mě zatím moc nepřesvědčil. Na druhou stranu to chce opravdu mistrnou ruku pro napsání role pro Rebel Wilson, aby její nesnesitelnost byla ději a humoru filmu ku prospěchu. Jedna poznámka na konec: Ačkoliv Heroes od Davida Bowieho můžu kdykoliv a kdekoliv, po relativně nedávných snímcích Charlieho malá tajemství a Rohy už mi použití této písně v klíčových scénách jakéhokoliv filmu připadá jako totální klišé. ()
(60%) Adept na oscary a podobné ocenění? V dnešní době se ceny udílí snad za vše možné, ale to je pouze můj subjektivní názor. Navíc chápu, že kolikrát ani není tak z ničeho moc vybírat a holt ceny se udělit zřejmě asi musí, no. Tento film mi ve finále nepřišel až tak strašný a divný, jak se zpočátku mého sledování zdálo. Jen mi nějakou dobu trvalo, než jsem se k tomu dostal, tak jako tak ta cca první půle snímku byla strašně utahaná. To tempo filmu mělo teda nadále stejné, ale poté jsem se začal víc vžívat do postav a i nějaké té myšlence, která tam byla, ale nastíněná byla jen tak nenápadně na okraj. Postava malého chlapce byla napsaná docela dobře, i když mě bohužel moc nezaujal, ze začátku mi přišel docela otravný, ale poté jsem si na něj už zvykl. Víc mě bavila role té mladé židovské dívky. Potěšila i Scarlett Johansson, která teda moc prostoru neměla, ale i tak. No a Taika jako Adolf? Z ukázek jsem se obával, že bude trapný – to se naštěstí ani tak nestalo, možná 1 nebo 2 rádoby vtipné scénky byly mimo, ale vcelku ušel. Občas jsem se i pousmál, pobavily mě dvě scénky s ním. Jedna s naháněním té holčiny nebo závěrečná, kdy ho ten kluk nakopl, až letěl oknem. Nic extra se ve filmu zásadního neděje. Možná tak ve finále, ale ani to moc nestojí za řeč. Hudba? Té jsem si nevšiml. Takže nějakou tu hloubku to mělo, ale nic z čehož bych upadl na zadek. Jedno shlédnutí se dalo v pohodě zvládnout, neurazilo to, ani nenadchlo – lepší průměr. ()
Králíček, co rozsévá bobky absurdnosti. Ano, v jistém ohledu tenhle počin na mě působil absurdně. To nemusí být nutně zápor, ovšem stejně tak tenhle ráz filmu dodal značnou vypravěčskou nevyrovnanost. Nicméně hlavní přednost filmu vidím v jeho invenčním uchopení, čímž se většina tvůrců ve válečném žánru příliš nezaobírá. A to tenhle snímek odštěpuje od zbytku spřízněných počinů. Taika Waititi zaštítil svůj režijní výtvor scénářem, neopomenul pro sebe napsat roli imaginárního Hitlera v komediálním rozměru, jenž se přátelí s desetiletým hlavním hrdinou zvaným Jojo, kterého zaslepila nacistická ideologie. A komediální výstupy Taika Waititiho v roli Hitlera (namaskovaný byl nepovedeně) kazí co se dá a naprosto ničí vypravěčský rytmus. A přitom nápad na satiru totalitních režimů je trefný, sice nijak extra objevný, v konečném kontextu je to ale celkem funkční. Jistě, za cenu obětí. Za oběť padla napínavost příběhu. Když totiž je v domě ukrývána židovská dívka, tak to svádí k nejedné pekelně napínavé situaci, kdy se čelí jejímu prozrazení gestapu, které skutečně dorazí na místo udání. V celém filmu je vlastně taková vyhrocená scéna jen jedna, což je škoda. Větší prostor dostaly vzájemné poznávací dialogy mezi Jojem a židovkou Elsou, které ne vždy zabavily. A někde mezi nimi kmitá hvězdná Scarlett Johansson a hrozba špagátu (viz film). Hlavními protagonisty příběhu, dojemného i nevšedního, jsou však především dětští hrdinové, kteří dovedně zprostředkovali krutost i dojemnost války, vměstnanou do dialogu. Roman Griffin Davis a Thomasin McKenzie jsou rozhodně originální a zapamatovatelní představitelé a jejich rozhovory v podkroví filmu jednu dobu dost vládnou. Akční složka představuje jen nepatrný zlomek v téměř dvouhodinovém filmu. A je znát, že úmysl s ní šetřit, byl celkem promyšlený, neb vynikne následná drastičnost a dramatičnost vyprávění. Dojde na zúčtování s imaginárním Hitlerem, na vyprofilování zla s lidskou tváří (scény se Samem Rockwellem) a dokonce nechybí ani propašovaná komika od Rebel Wilson. A v tvůrčím štábu nalezneme výraznou českou stopu. A i inspirace českým filmem Musíme si pomáhat je nepřehlédnutelná. Snímek má své slabiny, určitě vázne hlavně dynamika a napětí, načež to působí poněkud roztahaným dojmem. Waititi a spol. si nalezl optimálně nevšední studii ideologických útvarů a předložil svůj svérázný pohled na ně. S kvalitním osazenstvem dosáhl potřebných satirických kvalit. 7/10 ()
Mal som dosť problém s tým, jak ten film prepája crazy komédiu s vážnymi scénami, čo malo za následok, že keď prišli scéna s obesenkyňou a záverečná scéna (s tým, načo od začiatku čakáte), pri ktorej som mal akože plakať, necítil som absolútne nič, a to ja som v tomto dosť baba a revem normálne aj pri katarzných momentoch. Teda nie, že to len nefungovalo na mňa, príde mi to vyslovene zle zrežírované. Zapamätám si sympatickú herečku, sympatického Rockwella, hromadnú heilovačku a možno ešte nemecký cover Bowieho. A aj keď som rád, že opäť niekto verejne ponížil Hitlera a vysmial sa náckovskej debilite, vychádza mi to iba na 3*; čo je dosť na prd, dúfal som medzi 4, 5. ()
Jediná dobrá věc, co vzešla z nacismu. ()
Tak podobnú zápletku v rôznych variáciách sme mali v československej kinematografii neúrekom, od Romeo, Julie a tma, až po trebárs Musíme si pomáhat. Takže chápem, že tieto filmy medzinárodné publikum nepozná a tým pádom mu ukrývanie židovského občana v dome civilistu pripadá originálne. Originálny by mal byť aj Hitler ako halucinácia a hlavná postava nemeckého chlapca. Z nejakého dôvodu mi to ale extra inovatívne nepripadalo. Výsledok je ten, že ma Králiček Jojo občas nudil. Ako celok sa mi ale Jojo páčil. 70%. ()
Nejlepší použití Beatles za poslední roky... Jinak Taika servíruje už delší dobu neviděnou parodii nacistické říše, která je opravdu vtipná (trochu až chvílemi připomíná skeče Monty Pythonů). Ačkoli je hlavní hrdina malý nácek, je sympatický a jako divák víte, že dříve nebo později se probere z nazi brainwashingu. Malý Roman David ho hraje opravdu roztomile. Z dospěláků se mi líbila maminkovská Scarlett a vysloužilý voják Sama Rockwella (oba svým rolím dávají víc než by museli). Dá se ho filmu s náckovskou tématikou říct, že je fajn? Jj, určitě. ()
Strašně nevyrovnaná satira. Tohle na mě skoro vůbec ničím nezapůsobilo. Po technické a herecké stránce super. Zhlédnuto jen kvůli Scarlett. ()
Naprosto skvelý výtvor! Malý Jojo ovládl celý snímek s lehkostí a hrozně mě bavil. Stejně jako jeho imaginární kámoš Hitler. Všichni herci předvedli naprosto skvělé výkony. Má to výbornou atmosféru a i když tam nechybí vtip a je tam přehnaně moc dětskosti, tak se to dá brát vážně. Mimo jiné bylo milé vidět, že se film natáčel také v Čr. ()
Tématický neobjevná, zato obsahově dokonalá komedie plná absurdit, která čím blíže konci je, tím hlouběji pod kůži se zařezává. V dnešní době jedna z těch vzácných komedií, která pobaví i dojme zároveň, aniž by stavěla humor na vulgarismech. (Central Cinema Alexandra, NZ - věkový průměr diváků v sále 70+ :D) ()
Příjemná, svižná, satirická komedie, z období války. ___ (Kino 99, Kolín) ()
Hodně zvláštní snímek. A to i proto, že se natáčel v Česku (konkrétně v Žatci) a dělal ho Novozélanďan. Waititiho humor je opravdu osobitý a zaujal mě už v Thorovi. Nelze film nesrovnat s Musíme si pomáhat, protože téma je dost podobné. Přece jen je to ale v něčem jiné. Děj sledujeme z pohledu mladého Joja, který je zarytý nacista a této ideologii věří celým svým srdcem. Dokonce má i imaginárního kamaráda v podobě Hitlera. Vyrůstá se svou matkou a ta tyto názory nesdílí. Vše se změní ve chvíli, kdy v pokoji své mrtvé sestry najde židovskou holku. Je v nesnázích a neví, jestli ji má nahlásit nebo ne. Nakonec se rozhodne to neudělat. Postupně se poznávají a začínají jeden druhému rozumět. Konec války už klepe na dveře, a tudíž se blýská na lepší časy. Ne každý se ale dožije sladkého konce. Je dost zajímavé sledovat nacistické Německo z pohledu desetiletého chlapce. Člověku to nabídne trochu jinou perspektivu na situaci. Ve filmu skvěle funguje humor, i když je film místy dost vážný. Scarlett Johansson tu jako Jojova matka předvádí parádní výkon stejně jako Sam Rockwell v roli střeleného kapitána. Dost mě tu bavila i Rebel Wilson, kterou jindy moc nemusím. Oscara si to dle mého názoru jistě zaslouží. "Naší jediní kamarádi jsou Japonci a ti nevypadají moc árijsky." :D ()
Reklama