Réžia:
Roberto BenigniKamera:
Tonino Delli ColliHudba:
Nicola PiovaniHrajú:
Roberto Benigni, Nicoletta Braschi, Giorgio Cantarini, Giustino Durano, Marisa Paredes, Horst Buchholz, Verena Buratti, Gina Rovere, Andrea Tidona (viac)Obsahy(1)
Píše se rok 1939. Italský číšník Guido Orefice, překypující energií a hýřící bláznivými nápady, přijíždí z venkova do velkého města. Na první pohled se tu zamiluje do půvabné učitelky Dory. Ta už sice nápadníka má, on však udělá vše, aby ji zachránil od sňatku s nemilovaným byrokratem. Získá její lásku a vezmou se. Narodí se jim syn Giosué. Po pěti letech šťastného manželství je Guido kvůli svému židovskému původu odvlečen spolu se synem do koncentračního tábora. Aby před malým chlapcem zatajil šokující okolnosti a uchránil ho před hrůzami nacismu, předstírá, že všechno kolem je pouhá hra, připravená k synovým narozeninám. Hra, na jejímž konci na oba čeká velká odměna... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 037)
Když mi někdo říká: ,, podívej se na to, je to fakt dobrý!", i když jsem se na to chystal, záhy se film ocitá někde na konci těch, na které se možná někdy podívám. (přitom sám dělám to samé ostatním). Nakonec, ale přeci na něj došlo. Už jenom kvůli nebetyčnému vychvalování filmu jsem k němu přistupoval se značnou skepsí. Úvod začal slibně. Tohle je trapárna, říkal jsem si. Ha ha ha, fakt vtipný. Jenomže pak to přišlo. Syn a otcovská láska bez hranic. Sakra a to jsem si myslel jakej jsem cynik a že mě vykonstruovaný a průhledný děj nemůže dostat. Prohrál jsem a vzdal se davu. Ten Benigni v tom umí prostě chodit ()
Ano, život je opravdu krásný. A tenhle film určitě taky! Ač je zároven strašně smutný. Pro mě osobně má tento film takové obrovské kouzlo, že to slovy nejde ani popsat. Všechny filmy odehrávající se v koncentračních táborech jsou si podobné - německá arogance a nadřazenost, lidské utrpení, krutost a nakonec smrt. Určitě v nich člověk nemůže v žádném případě spatřit nic krásného ani kouzelného. Tenhle příběh je ale úplně jiný. Ukazuje krásu lidského srdce, která "zvítězí" nad vším tím svinstvem. Ač byl Guido nakonec zastřelen, i tak všechny porazil! ()
Krása, krása, krása! Holokaust z úplne iného pohľadu, hlboká myšlienka, neodolateľná hudba. Toto všetko plus pobavenie a poučenie do života prináša tento historický film. Nudou určite trpieť nebudete, no dojatím pravdepodobne áno. ()
Největší filmové zklamání posledních let. S očekáváním jsem si před lety půjčil videokazetu a nalákal celou svou rodinu na nevšední filmový zážitek... Už po 10 minutách jsem však studoval přebal kazety, zda se náhodou nejedná o jiný film a omylem nemám v přehrávači lacinou béčkovou italskou komedii. Bohužel! Stupidní scénář, totálně nefungující chemie mezi hlavními "slizkými" představiteli, hra na city v koncentračním táboře "motorovou pilou"...Nechutný film až do úplného konce...Odpad - Never more!! (+!!!) ()
Kouzelné. Donutí člověka smát se i v opravdu smutných situacích. ()
Benigni tímto filmem opravdu říká, že život je krásný. Akorát je potřeba najít vhodný úhel pohledu. Pak ho rozšířit na širší zorní úhel, hraničící s virtuální realitou. Tento pohled si ale nenechává jenom pro sebe, ale dál ho předává i lidem, kteří nejsou schopni vybírat a všímat si, ale hlavně zveličovat, to dobré co život sebou nese. Rozdávat radost v koncentráku, to chce opravdu hodně vnitřní síly. Tento snímek doporučuji na nastartování odchodu z krize. ()
Já nějak nevím... Ne že by to byl špatný film, ale přidávám se k těm, které zase tolik nenadchl. Kdybych ho brala jako film pro děti, tak by to šlo (ok, je tam Guidova smrt, ale nijak drastická), mně ovšem vadila až příliš velká nerealističnost. Za zesměšňovací "výuku" o rasách by byl Guido v reálu okamžitě zatčen. V koncentráku panují celkem pohodové podmínky, sice se tam musí pracovat, ale nikdo nikoho nebije, nikdo si nestěžuje na hlad, po táboře dokonce běhají německé děti a hrají si. Smrt starého strýčka je jen velmi jemně naznačena. Kdyby Benigni omezil svoje exhibice a místo nich sem tam zařadil scénu důležitější pro děj, mohl být výsledek mnohem lepší. ()
žasl jsem na tím, jak je možné skoubit komiku a drama nejtvrdšího zrna v jednom filmu. přestože scény z koncentráku byly dost odlehčené, tak přesto byla všude cítit tíseň. byť mi patetické konce obvykle vadí, tak tady jsem doufal, že se celá rodina na konci shledá dohromady. a poslední poznámka: parádní ilustrace pojmu "rodičovská láska" ()
Je fakt, že je dost ostrý rozdíl mezi první a druhou částí; v první části jsem se několikrát řehtal, hm, pak už ne. Ale ono to tak muselo být. První část odpovídá na námitku, že pozdější vylíčení koncentráku je zkreslené. Říká nám: A copak všechny ty události ze začátku nejsou "zkreslené"? Samozřejmě že jsou - je to komedie, nadsázka, není to pravda. Ale komedie má přece svůj hluboký význam, i když nepopisuje realitu. No a druhá část - to už, pravda, není až tak komedie. Nicméně ani ona - nepopisuje realitu. Proč by najednou měla? Ale přesto má taky svůj hluboký význam. Ukázat, že život může být krásný. Je to těžké, ale jde to. Nebo bychom se o to aspoň neměli přestat snažit. ()
Výborné skombinovanie komédie a následnej tragédie druhej svetovej vojny. Prvá polovica filmu je plná komediálnych scén, na ktorých sa človek určite zasmeje, aj keď mne miestami prišli až príliš absorudné. Následne prichádza druhá časť, ktorá vytvára s tou prvou krásny kontrast a ukazuje, že aj napriek názvu, nie je život vždy krásny. ()
Takový naivní humor. Jako z grotesek. Vajíčka na hlavu a tak. Čekal jsem trochu jiný styl. A dramatická složka ve filmu díky tomu moc nefungovala. Dojetí anebo pohnutí z hrůz války se nedostavilo. ()
Prvých 45 min. kým hlavný hrdina nemá syna, je to trocha nad-priemerná komédia, ale následne potom , čo musia do tábora , tak z filmu sa stáva krása, pecka, nádhera hovorte tomu ,ako len chcete. Keby som mal zhodnotiť len druhú časť , je to jasné 5 ale ´´vďaka´´ slabšiemu začiatku sú to silné 4 **** 78 % ()
ako zistiť rozdiel medzi koňom, španielom, vizigótom a nečlovekom? je to kačička alebo vtákopysk? ()
Jeden z nejlepších filmů, který jsem kdy viděl. Láska, zloba, odvaha, smutek, inteligence, krása, utrpení, vtip....to vše a mnohé další tento film nabízí a přesto to není jak když pejsek s kočičkou vaří dort... Klobouk dolů před umělci všech profesí, kteří se na filmu podíleli! ()
Od malička ma veľmi emotívne inšpiroval, komicky popísané tragické udalosti. Teraz keď som dospelá už sa na neho pozerám s nadhľadom, ale jedna vec ma neustale udivuje, ako doskázal Roberto Benigni tak komicky a krásne popísať vlastné detstvo a smrť svojho otca. Stále ma to dojíma. ()
neskutečně silný film, trošku rozdělený, ale chytrý a nadmíru dobře zaměřený ♣ ()
A to jsem měl na sobě jen obyčejné triko a kraťasy, kdyby mi však někdo předtím řekl, že jde o divadelní záležitost, rozhodně bych se oblékl jinak, na druhou stranu, do cirkusu to stačí ne? Komediant každým coulem Roberto Benigni mi během veselé půlhodinky představil svůj perfektní život, který bych nejspíš přestal sledovat ve chvíli, kdyby k princezničce přidal ještě nějakou tu písničku. On to ale nedopustil a spíš tak trochu přitvrdil. I přesto však úvodní část lemovaná smíchem a radostí nechala vykouknout nějakou tu politickou či rasovou narážku. Ti vandalové! Bylo až neuvěřitelné, jak se herec v hlavní roli, hlavní scénárista a režisér dokázali sladit a zasadit tuhle divadelní satiru do válečného dramatu, který byl poháněn zelenými helmami a ostrou němčinou, a přitom nenaservírovat divákovi rozteklou a nepochopenou všehochuť. Ve chvíli, kdy se tyhle dva žánry spojily, začal jsem se bavit, smál jsem se, dostavil se však i výraz naprostého zděšení a můj život byl krásný. Možná jsou ostatní filmové kousky zabývající se válkou realističtější, mají více killů, krutosti (je pravda, že nacističtí dozorci jsou tu spíš jako nesympatičtí kluci, se kterými byste jen nechtěli jít na pivo) a dalších pikantních dobrot, které loví vykulené oči a zatajený dech, ale věřte, že tohle dílo se jim díky své nápaditosti dokáže vyrovnat,. Snímky, které se dokáží přiblížit žánru, jenž si hravě a s lehkostí vytírá sedací ústrojí válkou, cením pěti. ()
Celá myšlienka sa dá zhrnúť asi takto. Život je krásny, aj keď zrovna nie je. A pri tomto filme som sa smial, aj keď na holokauste nič vtipné nie je. Na konci mi kvapla slza, aj keď to bol happyend a určite si ho rád pozriem znova, aj keď nemám rád rozprávky. Na mňa to urobilo naozaj dojem. 9/10 ()
Jeden z nejdojemnějších filmů, které jsem kdy viděla bezesporu tomu nahrálo téma z druhé světové války, které autor "zlehčuje" nadhledem a optimismem hlavního hrdiny Guida Orefice, ačkoliv se může zdát, že se film snaží být komediální, možná o to víc dojemně působí. Lehkost, se kterou hlavní hrdina tuto vážnou situaci bere je až obdivuhodná a inspirativní pro každého z nás. Život je krásný je nestárnoucí film plný lásky, bolesti a utrpení, který mě donutí plakat pokaždé, když ho vidím. ()
Milujem komédie, ktoré majú pekný dej, romantický motív a inteligentný humor. Bohužiaľ tento film nemá nič z toho. Keď ho začnete pozerať, buď ho v polovici vypnete, alebo sa budeme nútiť pozrieť ho do konca. Nudný, pomalý a nezaujímavý dej. ()
Reklama