Réžia:
Václav MatějkaScenár:
Jiří Svetozar KupkaKamera:
Jaroslav BrabecHrajú:
Pavol Višňovský, Veronika Jeníková, Ladislav Lakomý, Karel Heřmánek, Jana Gýrová, Jan Pohan, Tomáš Valík, Zlata Adamovská, Emil Horváth st., Zdeněk Martínek (viac)Obsahy(1)
Dva odlišné projekty na výstavbu hutního kombinátu: Rutinovaný ing. Zikmund nebere v úvahu neodvratou devastaci horské přírody. Mladý architekt Kalaš, který navrhl nákladnější bezodpadovou technologii, je obviněn, že při řízení auta v opilosti smrtelně zranil cyklistu -- jeho řešení se neprosadí. Jeden ze zapomenutých českých filmů - což je v tomto případě škoda. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (14)
Smutné na tom je, že ldii nahoře se sice vyměnili, ale postupy zůstávají. Devastují se lesy, boří státem chráněné pamatky, protože se někdo potřebuje napakovat. Pavel Višňovský je i po letech sympaťák, ale jako mlaďoch byl neodolatelný. Škoda, že ho nenechali mluvil slovensky. Příběhu by to v ničem neubralo,. I když hlas Ladislava Mrkvičky k němu docela sednul. Většina uživatelů zmiňuje ekologii, devastaci krajiny, kritiku postupů. Ale já vnímám tento film hlavně jako ukázku osobní zrady. Úkázka, jak může zamilovanost přejít do ukončení vztahu kvůli vlastnímu prospěchu. Krásně vyjádřeno okamžikem, kdy stojí oba vedle sebe na silnici - ona v novém žlutém fiatu, on ve své staré otlučené škodovce, vymění si pohledy a pak se rozjedou každý jiným směrem. Pozitivem je i závěr filmu, kdy se Kalašovi dostává jakési satisfakce v podobě schválení jeho původního projektu, za kterou ale sklízí uznání někdo, v tomto případě ti, co ho dostali do kriminálu. ()
Ekologický film o devastácii životného prostredia a ľudského charakteru. Dosť som sa čudoval, že typicky normalizačný scenárista J.S.Kupka (viz.Piloti, Tisíc mil pro tatřičku) a typicky normalizačný režisér V.Matějka (viz.Svítalo celou noc, Hodina života) stvorili tento výrazne kritický kus bez happyendu. Čo mne ale vadí je príšerný obraz. Že by to tvorcovia spravili zámerne? ()
Československé drama z prostředí výstavby těžkých průmyslových objektů, v němž proti sobě stojí mladý inženýr Kalaš s průkopnickým návrhem ekologicky citlivým a naopak zkušený a zámožný inženýr Zikmund (L. Lakomý), jenž rád pořádá divoké mejdany s extravagantní hudbou, s návrhem o poznání levnějším a jednodušším, avšak s vysokým rizikem totální devastace okolní krajiny. Kalaš, jehož ztvárnil slovenský herec P. Višňovský, mluvený L. Mrkvičkou, propadne kouzlu Zikmundovi dcery a začne si s ní románek. Postupně však přichází kruté vystřizlivění, neboť Kalašova milenka (V. Jeníková v její tradiční póze) na něho shodí svůj vlastní trestní čin, když způsobila z nedbalosti smrtelné zranění cyklistovi. Neschopný vyvrátit její lživé tvrzení u soudu je tento nepohodlný inovátor odsouzen na čtyři roky. Ze žaláře je propuštěn v polovině trestu, notně uzavřen do sebe a závěr snímku se odehrává v jeho rodném domě na venkově, kde se postupně dostává do normálního života, těžce však zahořklý na původní přátele. Uzavřený okruh, dobře zvolený název, je během filmu vyřčen několikrát různými osobami a vždy v docela odlišných souvislostech. Ve vedlejších rolích můžeme shlédnout výborné výkony právníka F. Švihlíka, vyšetřujícího kriminalisty V. Knopa či přítele hlavního hrdiny architekta K. Heřmánka. Velmi dobře napsaný příběh je podpořen kvalitními hereckými výkony, avšak mě zaujala zejména žánrová šíře snímku, neboť vedle klasického dramatu v boji o moc či kariéru, se objevují i postupy kriminalistické, milostné či psychologické. Rozhodně bylo stále co sledovat, snímek mě velmi zaujal. Postupně nabývám poznání, že snímky, jež se točily v letech 89/90, ač poměrně neznámé a odstrčené v důsledku nových historicko-politických událostí, neustále překvapují svou kvalitou a tento Matějkův počin není výjimkou. ()
Za filtrem modrým tak, že by se dal krájet se pod nánosem síry skrývá psychologické drama konkrétního souboje ideálů se zkostnatělým prospěchářským režimem. Dalo by se snadno připodobnit k vážné verzi Kouře bez písniček. O to lépe se lze soustředit na bezmoc v kontrastu s bezstarostností kádrových špiček. Herecky navíc velmi dobře zvládnuté, zejména ze strany Pavla Višňovského a Ladislava Lakomého. Kolem nich se ale motá nečekaně mnoho zajímavých figurek, které později došli nějaké známosti: Zlata Adamovská, Filip Renč, Michaela Dolinová, Lucie Bílá, Václav Knop či tehdy už celkem profláklí Jiří Langmajer a Václav Vydra. ()
Částečně politický thriller o ekologii, částečně psychologické drama o svědomí. Nic proti, když se to umně zkombinuje. To se tady ale podle mě nestalo, z filmu jsem cítil vykonstruovanost, a to nemám rád. Na druhou stranu - kdo ví, jak bych to viděl v roce 1989, tehdy to na mě mohlo mocně zapůsobit. Ale to nic. Zkrátka se mi víc líbily filmy jako Dneska přišel nový kluk nebo třeba Michael Clayton. ()
Galéria (1)
Fotka © CS Film
![Uzavřený okruh - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/748/160748434_fd1022.jpg)
Reklama