Obsahy(1)
Diego je usmievavý chlapec z predmestia, ktorý miluje futbal a svoju veľkú rodinu. Vďaka obrovskému talentu plní sny sebe, svojim blízkym i stovkám miliónom fanúšikom po celom svete. V Neapoli, kde aj diabli potrebujú svojich bodyguardov, sa Diego stáva Bohom. Fanatický obdiv a slávu je ťažké ustáť a Diego skrýva svoju ľudskú tvár čím ďalej viac pod maskou Maradonu. Tomu nie sú cudzie divoké večierky, nevery, podvody, kokain ani pletky s mafiou. A zničujúca špirála sa roztáča... Strhujúci portrét jednej z najslávnejších kontroverzných osobností vôbec, poskladal držiteľ Oscara Asif Kapadia (Senna, Amy) z viac než 500 záberov v Maradonovho súkromného archívu. (Continental Film)
(viac)Recenzie (192)
Tohle je skvělý příklad toho jak se z jednoho bloku kamene (Maradonova životního příběhu) dají vytvořit navzájem si nepodobné sochy, i toho, že portrét je zpravidla více podobiznou zobrazujícího než zobrazovaného. Zatímco Kapadia svého Maradonu vidí jako příběh Jekylla a Hyda (do kterého nezapadá Maradonova pro leckoho těžko zkousnutelná politická orientace), Emir Kusturica tuhle zamlčovanou vlastnost ve svém portrétu staví doprostřed a vydává za největší klad. ()
Lidstvo satanžel z větší části tvoří vyrachtaná banda primitivních hovad. Když takhle pošli Lauterbur nebo Mansfield, neštěkl nikde ani pes. Ale když pojde vypatlaná poloopice, prvotřídní arogantní debil, agresivní mentál a narkáč, v Argentině vyhlásí týdenní státní smutek a málem zakotví v retardkalendáři Velikonoce 2, přičemž se světová masmédia můžou posrat, jaký že to byl Bůh, génius, prvotřídní jedinec a nenahraditelná ztráta. Tak jistě, co je taky vynález magnetické rezonance, neustále zachraňující milióny životů, proti přínosu tupého kokota, který světospásně skvěle čutal, a banda lopat si tak mohla o nedělích zařvat gól a dát si do držky, že ano! Čili jsem čekal tklivou ódu na jednomuňku, která kdyby veřejně nečutala, je z ní neméně přínosný Mistr světa v kopání kabelových rýh, absolutní vítěz světové popelářské ligy nebo uznávaný kariérní kriminálník. Naštěstí se toho chopili falklandským stigmatem a házenkářským zmrdstvím postižení Velcí Britové a uplácali z archivních píár záběrů a foteček s Gomorrou portrétek, jaký si Vypatlanec junior rozhodně nebude pouštět každé Vánoce. A to musím aspoň trochu ocenit, protože jinak to bylo pro mě něco, jako kdybych sledoval žonglujícího cigánského cirkusáka nebo petriho misku s velmi rychlou salmonelou. ()
Sennu Kapadia vystavěl na konfrontaci slavného závodníka s jeho nemesis, povahově protikladným Alainem Prostem. Také Maradona je filmem o střetu dvou osobností. Tentokrát ovšem dvou osobností jednoho člověka. Na dualitu, kterou si v sobě fotbalová legenda nesla, upozorňuje v jednom z mimoobrazových komentářů trenér Fernando Signorini. Vyzdvihuje nesoulad mezi stydlivým „mamánkem“ ze slumu (Diego), a monstrem zrozeným z touhy po úspěchu (Maradona). Maradona byl podle něj původně jen maskou, kterou si fotbalista nasazoval před novináři, jimiž pohrdal. Postupně, s přibývajícími skandály (drogová závislost, diskvalifikace, milostné aféry), ale maska a jeho skutečné já začaly splývat. Kapadia tuto interpretaci možná až příliš samozřejmě přijal. Díky uvedenému pojetí je ovšem více než dvouhodinový film spojený jedním ústředním motivem, které přispívá k jeho dynamice, když střídáním situací odhalujících různé vrstvy protagonistovy osobnosti vytváří tenzi mezi Diegem a Maradonou. ___ Kapadiovi se navíc stejně jako v případě Senny a Amy podařilo v životním osudu konkrétního člověka najít univerzální témata (zrada, odpuštění, vykoupení, hledání svého místa ve světě), se kterými se dokáže identifikovat i ten, kdo nikdy nehrál fotbal, nebral drogy a nekamarádil se s neapolskými mafiány. ___ Ocenil jsem taky, jak je Maradonův příběh vsazován do širšího sociopolitického či ekonomického kontextu doby. Fotbalové vítězství Argentiny nad Anglií je prezentováno jako pomsta za válku o Falklandy. Skrze Maradonovu závislost na kokainu film odhaluje, jak byla Neapol prorostlá zločineckými organizacemi, které s pomocí mediálně známých osobností ospravedlňovaly své aktivity. Velkou pozornost dokument přikládá otázce národní hrdosti spoluutvářené fotbalem a identifikací s určitým klubem. Když například Maradona nastoupil proti Itálii, snažil se svou „zradu“ hájit tím, že Neapol není Itálie, ale outsiderský stát ve státě, bojující o místo na výsluní (stejně jako se to podařilo jemu, chudému chlapci z okraje společnosti). Vycházel přitom z vědomí silné nevraživosti mezi italským severem a jihem. ___ Diego Maradona fascinuje zejména tím, do jak kompaktního, tematicky bohatého tvaru dokázal Kapadia se svými spolupracovníky i potřetí stovky a stovky hodin archivního materiálu poskládat. Ke spádu vyprávění významně přispívá i soundtrack Antonia Pinta, do něhož jsou nápaditě zakomponované zvuky pádů, výkřiků a kopů do míče. Také jeho zásluhou nabízí film nejen množství informací, ale zároveň bohatší zážitek než leckteré drama zkonstruované primárně za tím účelem, aby ve vás vyvolalo emoce. 75% ()
Vybavuji si to jako dneska, když jsem viděl solo Armanda Diega přes půlku hřště a následnou trefu zařízení a od té jsem si zamiloval fotbal a i když poslední fáze života Armanda Diega nebyla moc fajn, přesto mě včerejší oznámení o jeho smrti píchlo u srdce. Ach ten dokument byl hodně silný zážitek, vlastně smutný. Dokázal mě odhalit Armanda jako člověka a měl jsem z něj dobrý pocit, jen prostě Neopol pro nej bohužel nebyla dobrá volba, ale na druhou stranu patřila k jeho osobnosti. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA ║Tržby Celosvetovo $2,617,806▐ Zaujímavý prierez životom tohto známeho "kontroverzného" futbalistu. Krásne opojné úspechy či už z reprezentáciu alebo aj tie klubové nadchnú na druhú stranu zas ten nešťastný vplyv neduhov na jeho život, ten teda zarmúti. /videl v kine: 70%/ ()
Povedený dokument postavený na dichotomii rozdvojené osobnosti - fotbalový Dr. Jekyll a Mr. Hyde - Diego jako kluk z buenosaireské favely/slumu to měl v životě těžké a byl to v podstatě sympaťák a naprostý fanatik do fotbalu x Maradona byl lidská svině kamarádíčkující se s Gomorrou a namyšlená primadona neschopná ukočírovat svůj život a závislosti...podle toho taky skončil... Koncept schizofrenické celebrity tvůrcům celkem funguje, navíc Maradonovo curriculum vitae je samo o sobě zajímavé, takže vznikl výborný biografický dokument... ()
S ohledem na hydeovskou strukturu by seděl spíše název "Diego/Maradona". Na sedmiletém neapolském období, které udělalo z Diega pojem, legendu, Boha i ďábla, Kapadia umně vykresluje osud rozměrů antické tragédie. Je v něm vše; revolta, vzestup ne na vrchol, ale vysoko nad něj, ikarovský pád, destruktivní láska (osobní i davů) a čirá nenávist (osobní i davů), ďáblovo našeptávání skrze Camorru, (ne)přející okolí, společenské, sportovní i politické přesahy, otcovský problém a jako středobod rozháraná mysl svébytného génia. Je zcela jedno, zda vás fotbal zajímá či nikoli. Je jedno zda Diega obdivujete či jím opovrhujete, zda ho považujete za politováni hodnou smažku, podvodníka a lháře či nejlepšího fotbalistu všech dob, fotbalového hračičku a bojovníka s vášní v srdci. Funguje to totiž především v univerzální lidské rovině "tragického osudu génia". A pokud vám přeci jen není fotbal jedno, tak pak to platí tuplem. Je obdivuhodné, jak se Kapadiovi bezpočetné stovky hodin materiálu podařilo vměstnat do dvou hodin stopáže, udržet jasnou strukturu, linku, obejít se bez mluvících hlav, gradovat tempo a v neposlední řadě i udivovat zrestaurovanými záběry. A to už vůbec nemluvím o tom, co pro výsledné emoce dělá Pintova hudba. Ano, dala by se tomu (stejně jako Sennovi) vyčíst určitá zjednodušující přímočarost ve vykreslení událostí z velké části zcela ignorující jiné úhly pohledu (gentleman Robson by mohl vyprávět), ale... O to tu (stejně jako ve zmíněném Sennovi) opravdu vůbec, ale vůbec, nejde. ()
„VŠICHNI POCHYBOVAČI TEĎ MUSELI VĚŘIT, ŽE JSEM NEJLEPŠÍ. BYL JSEM SÁM NAD VŠEMI OSTATNÍMI“… /// Režisér Asif Kapadia vyniká dokumentární tvorbou. Jeho doménou jsou zejména snímky, věnovaný známým osobnostem. Tenhle není výjimkou. Kdysi nejdražší fotbalista planety přestupuje do jednoho z nejchudších klubů na světě a začíná se příběh, kterej vymyslel sám Bůh… Dobový tiskový konference, rozhovory, šoty z utkání… Neapol z něho udělala vše, čím kdy byl. A zápas Argentina – Anglie z MS 1986 o něm řekl naprosto všechno! Možná je to zbytečně dlouhý, ale co naděláte, když máte 500 hodin záběrů z Diegova soukromýho archivu. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Dokázal jsem celý město oblíct do modrýho. 2.) Mým kámošem byl Giuliano z Forcella. 3.) Thx za titule "vasabi". /// PŘÍBĚH **** ()
"S Diegem bych šel až na konec světa. S Maradonou ani kousek." Jsem velkej fanda fotbalu, takže jsem si dokument o Maradonovi nemohl nechat ujít. Když si vodil obrany soupeřů, tak jsem se královsky bavil a obdivoval jeho fotbalovou genialitu. Jakmile se Diego začal proměňovat v alkoholika, feťáka a cvičenou opičku mafie, tak jsem se začal znechuceně nudit. Chápu, že obojí patří do jeho života, ale já jsem skromnej a mně by stačil jen ten fotbal. ()
Dokument sleduje především sedm let v Neapoli a stejně má problém se vejít do dvou hodin. Snad se jednou dočkáme přídavku a budeme moci vidět i další pasáže jeho bláznivého života, který už bohužel skončil, ale vzhledem k způsobu, jakým ho vedl, byl vlastně nečekaně dlouhý. ()
Kapadia má rád kontroverzní osobnosti. Vždy totiž vyprávěl o jednom/jedné z těch nejkontroverznějších v daném odvětví a zároveň o lidech, kolem kterých díky jejich tvorbě/úspěchu, ale třeba i předčasné smrti kolovaly různé fámy a mýty. A je jedno jestli to byl ve formuli Senna, v show byznysu Amy a nebo ve fotbale Diego. Všechno pojí určité charakteristiky jejich nátur a Kapadia si užívá každý záběr a detail tak, aby zprostředkoval velmi pečlivě a osobitě tak trochu objektivní a tak trochu jeho názor. Jsou to ve všech případech ve finále pozitivní filmy o mramorizaci legend(y), ale fakt je ten, že jsou to osobnosti, které definovali oblast ve které působili a to není málo. ()
Předchozí dokumenty tohoto režiséra (např Amy) jsem dosud neviděl a ačkoliv (nebo spíše právě proto) jsem viděl ve svém životě velkou spoustu dokumentů a vyhledávám je, zejména o tématech, co mě zajimají, jsem se musel do stylu anglického režiséra Asifa Kapadii celkem dostávat. V recenzích se často setkávám s negativním názorem, že dokumenty často sklouzávají k vystoupení mluvících hlav, avšak došlo mi, že to mi tu zkrátka chybělo. V omezené míře slyšíme v podkresu promluvit několik nezainteresovaných odborníků-novinářů/historiků, ovšem bez mnou provedené dodatečné rešerše jsem si jistý, že nic z toho nebylo nově nahráno pro účely tohoto dokumentu. O sebereflexi samotného Maradony nemůže být řeč. Neříkám poprvé, že obecně mám raději komplexní, byť několikadílné, dokumenty, jež se nezaměřují na konkrétní životní etapu dotyčného a dodají kontext. U tohoto filmu se na začátku z rychlíku dozvíme o Maradonově ne úplně krátkém avšak nepovedeném angažmá v Barceloně a něco málo více i o dětství, nicméně bych ocenil mnohem výživnější informaci o tom, jak se vůbec nejdražší a nejlepší hráč na světě dostal do takřka odpadu italské ligy, Neapole...krom informace, že ho nikdo jiný nechtěl, což je už zkrátka na samostudium. Obecně se dá říci, že dokument je velmi zvládnutý a záběrů i ze soukromého života Diega Maradony nebylo úplně málo a na konci přišla i nějaká ta katarze. Kvůli výše zmíněným důvodům však za mě pouze 7/10. ()
Úžasne zostrihaný dokument o zaujímavej osobnosti 9/10 ()
Maradona bral drogy, to ví přece každej. Tento dokument se zaměřuje na jeho roky strávené v Neapoli, kde byl milován, uctíván, zbožňovám a nakonec nenáviděn, zničen a vyhozen. Rebel ....podvodník ....hrdina ....bůh. Diego Armando Maradona. 80% ()
Z několika důvodů pozoruhodný film: 1. Kapadiovi se podařilo vytvořit vzrušující a napínavý dokument (!), který nabízí zážitek srovnatelný se sledováním hraného filmu, a to bez ohledu na to, zda holdujete fotbalu, či nikoli. (Ačkoli jsem např. věděl, jak dopadlo MS '90 v Itálii, v některých momentech jsem pod momentálním napětím opravdu znejistěl...) 2. Zajímavým způsobem rozvíjí úvahu Maradonova osobního trenéra Signoriniho o dualitě fotbalistovy osobnosti, což se odráží i v názvu filmu, který narozdíl od Kapadiových předchozích dokumentů Amy a Senna obsahuje jméno i příjmení. 3. Cíleným zaměřením na Maradonovo působení v Neapoli Kapadia hutně zprostředkovává atmosféru na Apeninském poloostrově v druhé polovině 80. let (s akcentem na třídní rozdělení, vnitropolitické pnutí, moc mafie apod.). 4. Tím, že prakticky celý dokument je sestaven z dobových (často unikátních) záběrů, vyjevuje se dnešnímu divákovi v maximální šíři technologický pokrok, který byl za těch cca 35 let učiněn. V době, která je do značné míry založená na vizualitě (youtube, instagram, HD, 4K apod.), musí být pro řadu mladších diváků dvouhodinové sledování nekvalitních VHS záběrů zajímavým zážitkem (nehledě na způsob zpravodajského zpracování profesionálních fotbalových zápasů v předinternetové době).___ Přes tyto nesporně pozoruhodné rysy film trpí i určitými (avšak z důvodu zvolené koncepce zřejmě nevyhnutelnými) problémy. Tím hlavním je asi útržkovitost a v mnoha ohledech povrchnost, která je dána závislostí na existenci příslušných (televizních nebo soukromých) záběrů. Kdo je byť jen trochu obeznámen s Maradonovým životem a kariérou, tak těžko najde v tomto dokumentu něco nového. Z vypravěčského hlediska je volba těžiště dokumentu o Maradonovi (Neapol) více než skvělá - střetává se zde sport, láska, mafie, zrada, nenávist, bohatství, chudoba, drogy, sex... Nicméně jsou tím dost upozaděny další dramatické stránky Maradonovy kariéry. Např. slavné diskuze o tvrdosti fotbalu vyvolané likvidačním Goikoetxeovým zákrokem na Maradonu v průběhu již rozhodnutého zápasu FC Barcelona - Atlético Bilbao v roce 1984 jsou zcela potlačeny a slavná brutální hromadná bitka přímo na hřišti po skončení finále Copa del rey mezi týmiž kluby (která byla vnímána jako odveta či pomsta za směšně nízký trest pro Goika) byla v úvodu dokumentu ukázána bez kontextu a bližšího vysvětlení (ačkoli dokonale symbolizovala onen přestup do "klidnější" Neapole). Podobně návrat do španělské a později argentinské ligy - a s tím související osobní Maradonův život - je zcela mimo zorné pole dokumentu (i když italské angažmá tvořilo pouhou 1/3 Maradonovy profesionální kariéry fotbalisty). Přesto film vyčnívá, a pokud zapomeneme na chvíli na konkrétní jméno, má v jistém ohledu Maradonův fascinující příběh svou nadčasovostí co říct i dnes (o roli celebrity v mediálním světě, o vlivu nabyté slávy na psychiku nezralého jedince, o vlivu masové zábavy na chování prekariátu apod.) ()
Maradona byl geniální fotbalista a ještě k tomu velmi kontroverzní osoba. Zajímavé nahlédnutí do jeho života. Na trávníku si ho nepamatuju, takže určitě takový dokument oceňuju. Je sice dost dlouhý, ale pro fotbalového fandu je nutnost to vidět a v tomto případě to může zaujmout i publikum ne zcela fotbalově zaměřené. ()
Vlastně dokonalá práce. Jedinou slabinou je příliš silné tlačení diváka do interpretace, že dobrý člověk Diego byl ve finále obětí po slávě lačnícího Maradony a chaotické neapolské společnosti. Ale jinak jde opět o příklad strhující dokumentární filmařiny pro divácké masy, která skrze ústřední motiv vnitřního souboje Maradonových osobností předkládá jednak věrohodný psychologický portrét slávou zmítaného muže, jednak kontroverzní příběh geniálního fotbalisty, jehož původ a postavení se až děsivě překrývaly s náturou nenáviděné, zločinem prolezlé Neapole (proto se také víceméně přeskakují předchozí angažmá a hráčský důchod. Fotbal je sice základním jádrem, ale Kapadia připodobňuje vývoj Maradonovy kariéry k různým osobním, politickým i společenským faktorům, tudíž vzniká hodnotný a v závěru také emocionální dokument především o Maradonovi - člověku, ovlivňovaném okolím a vlastní neústupnou povahou. Tak se sice obrázek kontroverzního bouřliváka trochu idealizuje, ale argumentační síla a formální kumšt zůstávají na vysoké úrovni. I divák fotbalem nedotčený by neměl mít sebemenší problém se do téhle životní pouti plně vcítit. 85% ()
Fan servis + protigrogová politika + marketingová snaha oslovit nefotbalové diváky skrze dělání z komára velblouda + debilní soundtrack. ()
Dokument sice hekticky skáče z jednoho tematického okruhu do druhého a sporadicky si tak dokáže zachovat vzájemnou synchronicitu, ale přesto svou atypicky překotnou polytematikou - zkomponovanou výhradně z archivních materiálů - autenticky reflektuje životní peripetie a aspirace jedné neobyčejné argentinské legendy, Diega Maradony, člověka který se doslova katapultoval ze dna na vrchol, a utváří okolo něj neuvěřitelně komplexní kulturní portrét a enigmatický mýtus, který fakticky nemá obdoby - a to říkám jako fotbalovej alergik, kterej tuhle nepochopitelně adorovanou zhovadilost považuje za moderní prototyp opičího žonglérství specializovaného pro dolní končetiny. ()
Maradona, jeden z nejlepších fotbalistů. Dokument výborně mapuje jeho životní cestu, hlavně tu fotbalovou. Každý fanda fotbalu by to měl shlédnout. Stopáž možná trošku delší, mně to ovšem nevadilo, bavil jsem se po celou dobu. ()
Reklama